114 8CHILBEB8ZKY K. 



nak. Az ilyen rendellenes körték is mutatják, hogy a körték 

 alakulásában — vagyis az almatermés (pomum) képződésében — 

 a megvastagodott és serlegszerűen fejlődött virágtengelyen kívül 

 (kocsány és vacok együttesen) a megvastagodott csészelevélaljak 

 vesznek részt, amelyek a gyümölcs felső részében mély csővé 

 nőttek ki. Ennek a felső karimáján helyezkednek el a csésze- 

 levelek csúcsrészei, a szirmok és porzók ; a terjedelmes vájulat- 

 ban helyezkedik el ö magház, illetve termő, amelyeknek falaik 

 összenőnek a vacokkal ; a keresztmetszeten jól észlelhető az 

 elhatárolódás a termőlevelek és a vacokrész között (W i 1 1 m a c k^ 

 Velenovsky). 



Míg a Pomoideae alcsaládban a magvatlanság meglehe- 

 tősen elterjedt jelenség gyanánt ismeretes, addig a P r u n o i- 



5. ábra. B u r b a n k -féle szilva ; az ép magot semmiféle csonthéj (endo- 



karpium) nem burkolja (De Vries). 



deae alcsaládban semmiféle adat, megfigyelés nincsen. Ezzel 

 szemben azonban a fogyatékos termésalakulásnak igen érdekes 

 példáját szolgáltatja a Burbank-féle csonthéj nélküli 

 szilva (,stoneless plum"), amelyben a csonthéj, azaz a termés- 

 falnak endokarpium-része nem fejlődött ki, illetőleg helyét sűrű 

 kocsonyás állomány foglalja el, amelyben csupán szórványosan 

 találhatók olynemú rögös kősejtcsoportok, amint az sok körtének 

 a magháza körül ismeretes. L. B u r b a n k ^ kísérleti telepén 

 nagy számban vannak fokozatos változatú szilvafák, amelyek 

 gyümölcsében a csonthéjak különféle mértékben satnyulnak el; 

 ezek közül a legjellegzetesebbeket választja ki L. Burbank a 

 további selectiós kísérletekre. E gyümölcsökben t. i. a mandula- 

 szerű szilvamag szabadon van a húsba beágyazva (5. ábra). 



Meg kell jegyeznem, hogy ez a jelenség nincsen semmiféle 



^W. S. Harwood: New creations of Plánt Life ; New-York, 128. 



