110 SCHILBER8ZKY K. 



apfel ohiie Kern) nevű. fajta/ melynek gyümölcsében vannak ugyan 

 tökéletlen magvak, ezek azonban nem sokkal nagyobbak, mint 

 amilyenek a virágbeli magkezdemények lenni szoktak (1. ábra). 

 Az almák mindazonáltal rendes kifejlődésüek, jóllehet magtermé- 

 kenyítés nélkül jönnek létre. Teljesen ki van zárva továbbá a 

 magtermékenyítés a „Sonderkern" nevű almafajta virágaiban. 

 Ez a fajta 1890-ben Tliüringiából (Seckenrode) vált ismeretessé, 

 ahol meglehetősen el is van terjedve. Virágaiban egyáltalában 

 nincsenek magkezdemények, mégis rendes gyümölcsöt fejleszt, 

 tehát kétségtelen bizonyítékunk van itt a parthenokarpiára. 



Hasonló viselkedést mutat a L e b r u n-vajkörte, melynek 

 magvatlan gyümölcsei az 500 grammnyi súlyt is meghaladták ; 

 a fának gyümölcsei nem kizárólagosan, hanem túlnyomó részben 

 magvatlanok. A fa Wádenswil-ben, a kisérletügyi intézet kertjé- 

 ben van. 



Osterwalder'^ 4 körtefa közül (T h e i 1 e r s b i r n e) 1909 

 őszén az egyiken 66 körte között 21 magvatlan vagy léha-magvú 

 gyümölcsöt talált ; a másodikon 77 között 44-et ; a harmadikon 

 95 között 25-öt ; a negyediken pedig 71 között 16-ot. Összesen 

 tehát 309 körte között 106 volt magvatlan, vagyis 34"37o- 

 Ugyané fák a következő (1910.) esztendőben igy viselkedtek : 



1. fán 82 körte között 11 magvatlan \ 

 9 84- 1 ^ / 



3. „ 102 „ „ 30 ., 1» /o 



4. „ 81 „ „ 9 „ ) 



Az 1911. esztendőben 9'77o volt magvatlan; 1912-ben 

 ugyané fajtabeli 226 körtéből csak 3 volt magvatlan. 



Egyéb fajtákon Osterwalder a következő százalékok- 

 ban talált magvatlan gyümölcsöt : Spáte Weinbirne = 257o i 

 Schellerbirne = 30'27o^ Schweizer Wasserbirne = 42*^/0, 

 Knollbirne = 70-9Vo. 



0. Kirchner^ révén ismerünk magvatlan naspolyát is 

 Hohenheimból. Az illető bokornak a virágaiból hiányzanak a 

 bibeszálak, miértis a magtermékenyítés ki van zárva. Az így 

 képződött naspolyák a rendesnél apróbbak voltak, a hiányzó 

 magház helyén a rendes gyümölcsszövettől kissé eltérő szöveti 

 szerkezet volt található. 



R. Ewert-nek^ sikerült bebizonyítania, hogy bizonyos 

 alma- és körtefajtáknak meg van az a képességük, hogy mag- 

 vatlan gyümölcsöket létesítsenek, ha a pollen-behatás lehetet- 

 lenné válik. Ilyeneknek bizonyultak az almafajták között: 



^ M ü 1 1 e r — T h u r g a u : Kernlose Traubenbeeren und Obstfrüchte. 

 Landw. Jahrb. d. Schweiz (1908), 561. 



" Schweizerische Zeitschr. f. Obst- und Weinbau ; (1912) 375. 



' Über die kernlose Mispel; Jahresber. des Vereins f. vaterl. Natur- 

 kunde in Württemberg 1900. 



* Bliitenbiologie und Tragbarkeit unserer Obstbaume ; Landw. Jahr- 

 bücher 1906. 



