BOTANIKAI KÖZLEMÉNYEK 



A KIR. M. TERMÉSZETTUDOMÁNYI TÁRSULAT 

 NÖVÉNYTANI SZAKOSZTÁLYÁNAK FOLYÓIRATA 



XII. KÖTET. 1913.VI/30. 3. FÜZET. 



Salacz L.: Adatok a gombák arzénoídatokban való 



viselkedéséhez. 



Értekezésemben ismertetendő vizsgálataimmal kivált a penész- 

 gombák fiziológiai viselkedésének ismeretéhez óhajtok némi adatot 

 szolgáltatni. Jóllehet e tárgyra vonatkozó adatokban az irodalom 

 nem szűkölködik, az ide vonatkozó vizsgálatok azonban inkább 

 a higiéniai célt szolgálják, mintsem a botanikait. A legrégibb 

 feljegyzések, amelyek tárgyamra vonatkoznak, Ábel Rudolf- 

 tól (1., 5.) származnak, valamint Buttenbergtöl (1,, 5.) és 

 G m e 1 i n tol (1), akik 1839-ben mutattak reá legelőször az 

 arzéntartalmú tapéták mérgező hatására. Arra a kérdésre azon- 

 ban, hogy az arzén redukcióját mi idézi elő az arzéntartalmú 

 festékekkel festett tapétákon, a tulajdonképeni feleletet Gmelin 

 (1.) adja meg akkor, amikor azt mutatja ki, hogy az arzén- 

 vegyületeket jellemző fokhagymaszag csak akkor jelentkezik erő- 

 teljesebben, ha a papiros vagy az enyv, mely a tapéta meg- 

 erősítésére szolgált, a fal nedvességétől rothadásnak indult. 



Ugyanil3'en irányban foglalkozott Basedow is (1.) Gmelin- 

 nel (1.) együtt, akik kimutatták, hogy az arzén redukciója tavasz 

 és tél kezdetén a legnagyobb, amikor a talajvíz a legmagasabb 

 állását foglalja el. S c h m i dt (1.) még azzal bővítette ki e tapasz- 

 talatokat, hogy az arzénhidrogéngáz fejlesztésére a nap fényének 

 sincs káros hatása. Kiderítette, hogy a napfényes lakásokban 

 levő emberek kigőzölgése is képes az arzénes tapétákban levő 

 arzénvegyületeket arzénhidrogénné redukálni. 



Rossbach és Sonnenschein (1.) hasonló irányú, de 

 tárgyamra szorosan nem vonatkozó tanulmányaik után említést 

 érdemel Hamberg (1.), akinek 1875-ben a szoba levegőjében 

 és pedig olyan szobák levegőjében, amelyek arzénes tapétákkal 

 voltak bevonva, sikerült az arzénhidrogént Marsh eljárásával 

 arzéntükör alakjában kimutatni. 



Nagy haladást jelent e téren Eulenberg közlése 1876-ban 

 (1.), akinek sikerült bebizonyítania, hogy az arzénhidrogénre 

 jellemző fokhagymaszagot, amely az arzénvegyületeknek reduk- 

 ciója folytán és az arzénnek hidrogénnel való kapcsolódása 

 útján keletkezett, a penészgombák behatása idézi elő, még pedig 

 úgy, hogy a cuprum aceticum arsenicosum (Schweinfurti zöld) 

 festékben az ecetsavat propionsavs^á redukálják, miközben az 

 arzénhidrogén szabaddá lesz. 



9 



