228 AUGUSTIN B. ÉS 8CHWEITZER J. 



Althaea officinalis pollenszemecskéi veresek és körülbelül 100 {ji. 

 nagyok, a Lavatera thuringiacaéi pedig sárgásak és 100 [x-nál 

 kisebbek. 



Helyes volt tehát következtetésünk, midőn a nagy ana- 

 tómiai különbségek felfedezéséről már eleve lemondottunk, ameny- 

 nyiben a L. thuringiaca levelének anatómiája majdnem olyan, 

 mint az A. officinalisé. 



A L. thuringiaca levelének felső epidermiszében a sejtek 

 oldalfalai hullámosak vagy kissé zeg-zugosak, a sejtek rend- 

 szerint többé-kevésbbé nyúltak ; hosszúságuk 35 — 55 [x, széles- 

 ségük 20 — 26 [J-. Az erek feletti epidermiszsejtek, mint általában 

 a leveleken, az erek irányában nyúltak ; 80 — 90 [i hosszúak és 

 20 — 22 (X szélesek. A levegőnyílások zárósejtjeinek sejtpárjai 

 elliptikusak és körülbelül 25 [x szélesek, 32 [x hosszúak. Az alsó 

 epidermisz ugyanilyen alakú sejtekből áll, de ezek aránylag 

 nyúltabbak. átlag 18 — 22 [x szélesek és 40 — 50 fx hosszúak, az 

 erek felettiek pedig 15 — 18 (x szélesek és 40 — 100 (x hosszúak. 

 A levegőnyílások sejtjei szintén megegyeznek a felső epidermisz 

 hasonnevű sejtjeivel. A levéllemez vastagsága 160 — 180 [x ; ebből 

 26 — 28 [X a felső epidermisz, körülbelül 80 [x az egysoros pal- 

 lisadréteg, 15 — 18 {x az alsó epidermisz. A főér erősen kidom- 

 borodik, felső oldalán collenchymnyaláb emelkedik ki, amelynek 

 keresztmetszete az A. officinalisban inkább kerekded, itt azon- 

 ban rendszerint tojásdad. Fontos azonban, hogy a főér alsó 

 oldalán a Malvaceae félékre jellemző csillagszőröket látjuk, amelyek 

 ugyanolyanok, mint az A. officinaliséi, de míg ennél alapjukkal 

 a többi epidermiszsejtek közé illeszkednek, addig a L. thurin- 

 giacán egy kiemelkedő szövetpárnán ülnek, ámbár olyanokat is 

 láthatunk, amelyek alig vagy egyáltalán nem emelkednek ki. 

 A szőrpárnát az epidermisz és az alatta levő collenchyma alkotja. 

 Magassága 100 — 110 [x, de lehet ennek a fele vagy még keve- 

 sebb, szélessége pedig 80 — 100 (x. Ilyen szőrpárnák az A. offi- 

 cinalison sohasem fordulnak elő, jóllehet egyes szerzők, így 

 Giesenhagen^ is, az A. officinalis szőreit kis lapos kiemel- 

 kedéseken rajzolják. Az újabb farmakognóziákban ilyen szőrö- 

 ket azonban seholsem ábrázolnak. Tschirch^ is azt mondja, 

 hogy az A. officinalis csillagszőrei rendszerint nem fordulnak 

 elő szőrpárnákon és az utóbbiak mindenesetre laposak marad- 

 nak. Lehet, hogy bizonyos termőhely sajátságainak a befolyá- 

 sára az A. officinalison is képződnek alacsony lapos szövetpár- 

 nák, de annyira kiemelkedők, mint amilyenek a 2. képen lát- 

 hatók, sohasem. A gyakorlatban, ha ép vagy összevágott levelet 

 kapunk, ezen sajátságról könnyen fel tudjuk ismerni a L. 

 thuringiacát, de porított állapotban, mivel a szövetpárnák a sző- 

 rökkel egyetemben összezúzodnak, csak kivételesen sikerül ez. 



' Lelirbuch H. Aufl. 115. old. 

 ' Anatomischer Atlas. 



