AZ ALTHAEA 0FFICINALI8 É8 A LAVATERA THURINGIACA LEVELEI 231 



Ezek után azt a kérdést tanulmányoztuk, hogy melyik az 

 a terület, ahol az A. officinalis és a L. thuringiaca együttesen 

 fordul elő, mert ott lehetséges, hogy a gyógynövényszedők a 

 két növényt összetévesztik. A mellékelt térkép (3. kép) a szóban 

 forgó két növény elterjedési határát tünteti fel és világosan 

 mutatja, hogy mindkét növény Európában és Keletázsiában 

 található. Az A. officinalis azonban sokkal nyugatabbra megy, 

 amennyiben a L. thuringiaca legnyugatibb előfordulási helyei 

 Középnémetország, Thüringia, Bajorország, Csehország, Alsó- és 

 Felsőausztria, Magyarország, Isztria és Olaszország északkeleti 

 része. Délfelé is jobban előrehatol az A. officinalis, de keleten 

 egybeesik a két növény elterjedési határa, amennyiben mindket- 

 tőnek az Altai- és Tientsan-hegység a határa. Északfelé azon- 

 ban a L. thuringiaca jóval inkább terjed, így Svédországban, 

 de különösen az európai Oroszországban. Emlitésreméltó, hogy 

 az utóbbi helyen, nevezetesen Kurlandban a L. thuringiacát 

 termelték is, talán az A. officinalis helyett, mivel az utóbbi 

 itt már nem fordul elő. 



(A növ, szakosztály 1913. évi márc. hó 12-én tartott üléséből.) 



Moesz G. : Mykologíai közlemények. 



1. Északafrikai gomba a Nagy-Alföldön. 



Glreinich Ferenc alföldi gombái között, melyeket a 

 M. N. Múzeum növénytani osztályának küldött, volt egy kis 

 taplógomba, mely nagyon hasonlított a Polyporus nummularius- 

 hoz. Kalapja 12 — 35 mm széles, fehér és sírna ; tönkje közép- 

 ponti, 1 — 2 cm hosszú, körülbelül a közepétől kezdve lefelé 

 szürkésfekete színű, alul vastagon rátapad a homok. Legfeltű- 

 nőbb volt, hogy a tönk pázsitfélék rhizomájával függ össze. 

 Gondos megvizsgálás alapján meggyőződtem arról, hogy ez az 

 összefüggés nem véletlenség, hanem annyira szoros, hogy ezt a 

 taplógombát valóban a pázsit élősködőjének kell tartanunk. Az 

 egyik pázsitfajt könnyű volt meghatározni : Cynodon dacty- 

 lon. A gombának alaposabb megvizsgálása arra az érdekes ered- 

 ményre vezetett, hogy legjobban illik reá a Polyporus 

 rhizophilus Pat. leírása.^ Ezt a gombát Patouillard 

 találta az északafrikai fensíkon, Algírban, közel Tunisz hatá- 

 rához, Tebessa és Bou Chebka között, pázsitfélék rhizomáin. 

 A spóra alakja és nagysága (9 — 13 X 3 — 4*5 /^) szintén egyezik 



' N. Patouillard: Quelques espéces nouvelles de champignons 

 du Nord de l'Afrique. Journal de Bot. 1894. VIII. 2l9. 



19 



* 



