8ZÉPLIGETI GYŐZŐ HERBÁRIUMA A MAGYAR NEMZETI MÚZEUMBAN 237 



és az apró darazsak olyan jellemző, olyan feltűnő elváltozásokat, 

 eltorzulásokat idéznek elő a növény testén, amelyek valóban 

 érdemesek arra, hoo:y velük a botanikus is foglalkozzék. Szép- 

 ligetinek a M. N. Múzeum Annaleseiben közölt dolgozatai elárul- 

 juk, hogy valóban komolyan érdeklődött a gubacsok iránt. A her- 

 báriuma pedig elárulja, hogy ebbeli tevékenysége is jelentős. 

 Az az 592 gui)acs, mely most a M, N. Múzeum növénytani osz- 

 tályának tulajdonába jutotr, a mi kis pathologiai gyűjteményün- 

 ket tetemesen gyarapította. Szépligeti gubacsait e sorok irója 

 revideálta át, kétes esetekben Ross H. a müncheni cecidologus 

 segítségével. Kétségtelen, hogy ez a gyűjtemény, állandó fejlesztés 

 mellett, a növénytani osztály számottevő gyűjteményei közé fog 

 emelkedni. Itt említem meg, hogy Szépligeti állandó összekötte- 

 tésben állott a két jeles cecidologussal Mayer-ral és Kie ff ér- 

 rel. Az Arnoldia Szépligetii Kieff. és az Oligo- 

 trophus Szépligetii Kieff. is ennek az összeköttetésnek 

 a maradandó emléke. 



Utolsó szavam a köszönet szava, melyet a M. N. Múzeum 

 növénytani osztálya nevében a nagylelkű adományozóhoz intézek 1 



(A növ. szakosztály 1913 évi nov. 12-én tartott üléséből.) 



IRODALMI ISMERTETŐ. 



Sztankovits R. : Dykes : Az Irts génusz monográfiája. ,,The 

 genus Iris" liy William Rickatsoii Dykes Cambridge 1913. •* (246 oldal, 

 48 színes táblával, 30 szövegközti ábrával. Folio.) A szerző monográ- 

 fiájának bevezetésében kiemeli, hogy munkája, bár terjedelmes, még 

 mindig nem a legtökéletesebb. 



Tanulmányaihoz felhasználta a kewgardeni, oxfordi, cambridgei, 

 edinburghi, berlini, párisi, bécsi és washingtoni muzeumok herbá- 

 riumain kívül az orosz, olasz és a kinai gyűjteményeket is. 



Sajnálattal kell megállapítanunk, hogy a külföldön a mi egye- 

 temi és múzeumi herbáriumainkat, sokszor fontos esetekben is, mel- 

 lőzik. Innen van azután az, hogy jellemző, Iris fajokban bővelkedő 

 floraterületeinkröl a külföldön v.ijraí keveset tudnak. Ennek a kárát a 

 tudomány vallja, mert nyilvánvaló, hogy az olyan munka, amely a 

 magyar fajokat nem az eredeti magyar anyagon tanulmányozza, a 

 Magyarországban előforduló igen érdekes fajokra vonatkozólag csak 

 hiányos lehet. 



A monográfia az Irisek-TÖ\ szóló irodalmat három szakaszban 

 tárgyalja és pedig a Linné előtti, a Linné korabeli és a Linné 

 utáni irodalom ismertetésével. Az irodalmi ismertetést követi a terje- 

 delmes bibliográfiai felsorolás. Ebben a felsorolásban ugyancsak gyéren, 

 sőt alig szerepel a magyar irodalom. 



A munka további fejezetében tárgyalja a virág szerkezetét, a 

 génusz felosztását, továbbá az íriszek tenyésztését, A vegetáció szer- 



