242 IRODALMI ISMERTETŐ 



M e s z G. : Szabó Zoltán : „ Útmutató növények gyűjtésére, 

 konzerválására, növénygyűjtemények berendezésére és növénytani meg- 

 figijelésekre^ c. könyvének ismertetése. 



(A Népszerű Természettud. Könyvtár 3-ik kötete. A Kirándulók 

 Zsebkönyve 2-ik kiadás, I. Növénytani rész, 64 képpel. Budapest, 

 1913. Kiadja a Kir. Magy. Természettud. Társulat. Ára: tagoknak 

 3'50 K, nem tagoknak 5" — K.) 



Hasznos és ügyes könyvet adott a Kir. Magy. Természettudo- 

 mányi Társulat a botanika barátainak a kezébe. Régóta éreztük ilyen 

 könyvnek a hiányát. Az érdeklődök egyre ostromolták a szakférfiakat 

 tanácsukat kérve, miképen kell herbáriumot készíteni és gondozni, 

 miképen kell a virágtalan növényeket gyűjteni és megőrizni, miképen 

 kell kényes növényeket szárítani, stb. Szabó Zoltán kitűnő könyve 

 mindezekre a kérdésekre kimerítően felel. A könyv nem nagy (180 

 oldal), de tekintve, hogy nyomása sűrű és szövege kis betűs, mégis 

 terjedelmes anyagot tárgyal. Nagy előnye, hogy felesleges dolog 

 alig található benne (Pálmák gyűjtése), minden, amit mond szükséges 

 és gyakorlati értékű. Ebben különbözik a hasonló tárgyú német mun- 

 káktól, melyek az egész növényrendszert is felveszik, ismertetvén azt 

 a tankönyvek módjára. Ha igaznak ismerjük el a szerzőnek következő 

 állítását: „Minden irányú botanikai működés csak akkor lehet alapos 

 és eredményes, ha megelőzte a növénygyüjtés, a növényeknek termé- 

 szetben való megismerése", akkor ez a könyvecske, mely a növények- 

 nek a természetben való megismerését kívánja megkönnyíteni, valóban 

 lényegesen elő fogja mozdítani a botanika művelését hazánkban. 



A mi közönségünknek nagy szüksége van ilyen jó tanácsadóra, 

 inely elkísérje sétáin és bolyongásain. 



Közönségünk túlnyomó része, ha rászánja is magát a szabad 

 természetben való járás-kelésre, rendszerint érdeklődés nélkül nézi a 

 természet remek alkotásait. Szeme nincs hozzászoktatva ahhoz, hogy 

 megpillantsa az útjába eső tárgyakat, vagy ha meg is látja, azok nem 

 tudják elméjét foglalkoztatni, közönyös irántuk. Sokkal nagyobb ez a 

 hiba, semmint azt gondolnók. A közönségnek olyan irányban való 

 nevelése, hogy a természetet megszeresse, hogy érdeklődjék a körülötte 

 levő tárgyak iránt, hogy elmélkedhessen a látottak felett, oly nagy 

 feladat, melyet sok-sok tényezőnek kellene magára vállalnia. A nép- 

 iskoláktól kezdve az egyetemig az iskoláknak egész serege kell, hogy 

 átérezze ennek a feladatnak a fontosságát. A társadalom számtalan 

 egyesülete közül alig egynéhány ápolja a természet kultuszát. Magá- 

 nyosok és hatóságok is sokat tehetnének e téren. Az emberek mily 

 nagy tömegét vonhatnák el így a rossz útról az erdők és mezők virágos 

 ösvényeire, a bűzös korcsmából a virágtól illatos kertbe, a játékosok 

 asztala mellől Isten szabad ege alá. A természettel való foglalkozás- 

 nak százféle jótékony hatása volna, ami együttesen és végeredményé- 

 ben az ország kulturális és anyagi állapotán is javítana. 



A Kir. Magy. Természettudományi Társulat most is helyes 

 úton jár, amikor e könyv kiadásával elő akarja mozdítani a termé- 

 szet megismertetését. A beavatatlan, ha csak futólag is átlapozza ezt 



