CERA8TIUM-TANULMÁNY0K 53 



f. lítigíosa Borza. 



C. Soleirolii (non Ser.) plurimonim auct. Tianssilv. et Romániáé. — 

 C. alpinum L. o squalidum Grecescu Plánt. Ceahl. p. 26 et Greceacu Suppl. 

 la Consp. FI. Romániei p. 31. non Ram. in Mem. Acad. Paris VI. p. 158. 

 (1826). 



Differt colore glauca a typo. Caudiculi decumbentes visco- 

 sissinii. Floribus 3 — 9 dichotomocymosis, pedicellis calycibusque 

 viscosq glutinosis. 



Öcsém teteje (Schur I), Retyezát la Zánoaga (Simonkai !), 

 Bucsecs (Schube !), Vrf. ObArsii (Winkler !) és Strunga (Wink- 

 ler !), Ceahlau in Panaghia (Grecescu !). 



Az elnevezésbeli zavar elkerülése érdekében láttam el 

 Keleti Kárpátjaink havasi csúcsainak ezen lecsepült mirigyes- 

 enyves alakját új névvel. 



f. pietrusuanum (Zap.) Borza. 



Syn.: C. pietrosuanum Zapalowicz in Bull. int. Acad. Cracov. 1910. 

 6. V., p. 436. 



Nem láttam eredeti példányokat, de a leírásból ítélve egy 

 árnyékalakkal van dolgunk, magasra nyúlt szárakkal, valamivel 

 a rendesnél kisebb virágokkal és tokkal, fünemü murvákkal. 

 Zapalowicz a Pietrosul északkeleti völgyeiből írta le, túlnagy 

 fontosságot tulajdonítva ennek, Montibus Bucsecs (Szombathy!). 



A C. alpinummal kapcsolatban régtől fogva kísért a hazai bota- 

 nikai irodalomban két név. Az egyik a Cerastium glabratum 

 Hartm. (Syn.: C. alpinum L. glabrum Willd. Sp. II. (1799), p. 815. = 

 C. alpinum L. ^ glabratum Wahbg. = C. alsinefolium Schur in herb. Trans.) 

 Schurtól Simonkaiig minden szerző említi e növénynevet, azonban igen 

 tévesen. Mert a C. glabratum Skandinávia növénye, melyet kitűnően 

 jellemeznek teljesen kopasz, keskeny-lándzsás levelei és kopasz, csúcsukon 

 vörösödő murvái (Dovrefjeld Norvégiában — in Herb. Haynald et Beroli- 

 nense etc). Nálunk minden bizonnyal nem található. 



A másik tévesen idevont növény a C. Soleirolii Ser. (lásd Fuss, 

 Schnr, Simonkai, Grecescu, Porcius flóráit). C. Soleirolii néven S e r i n g e 

 írt le egy növényt [in Duby Bot. Gall. (1828) 87.] a korzikai Monté Renoso- 

 ról. Nem vette azonban észre, hogy ugyanezt a növényt már előbb, 1823-ban 

 Tenoré in Flór. neap. Prodr. App. IV. 21. C. T h o m a s i i néven leírta. 

 E két növény azonossága fölött sokat vitatkoztak, valószíntíleg az originálék 

 megtekintése nélkül s rokonsági hozzátartozásuk is vita tárgyát képezte. 

 Innen e sok egyjelentőségü név : 



C. corsicum Soleirol in schaed Herb. Berol. — C. arvense var b nana 

 Fenzl in schaed. Herb. Berol., det. Fenzl. — C. Thomasii Ten. var. Solei- 

 rolii (Ser.) Arch. det. Gürke in schaed. Herb. Berol. — C. arvense L. ^ 

 Thomasii (Ten.) Fiori et Pari. — Stellaria pumila Brocchi in Bibi. ital. 

 XXVin. (1822), 223., legrégibb, de nem alkalmazható. — C. mutabile subsp. 

 alpinum a corsicum Grenier Mon. Cerast. (1841), 71. — C. arvense L. subsp. 

 Thomasii Rouy et Fouc. FI. Fr. III. (1896), 204, — C. stenopetalum Fenz. 

 in schaed. herb. Berol. quoad plantam in insula Corsica a Reverchon lectam. 



Mindezen elnevezések törpe, nagyon elágazó havasi növényre vonat- 

 koznak, melynek tojásdad-elliptikus levelei (5 — 10 x 3 — 4 mm.) rövid ször- 

 képletektöl pelyhesedők és szintén igen rövid mirígyszörökkel fedettek, 

 miért is elütnek mind a C. alpinum, mind a C. arvense rokonsági 



