18 APRÓ KÖZLEMÉNYEK 



fel, de csak 1912-ben sikerült honosságát megállapítani. Thellung 

 szerint Argentínából származik. (Magy. Bot. Lapok 1912. 238. old.) 



m. g. Az örökzöld növények felkarolása. Kertjeink csak 

 nyáron pompáznak, az év hidegebb felében szomorú, sivár képet nyúj- 

 tanak. Ambrózy I. báró teljesen új csapáson jár, a mikor a téli 

 hónapokban is az eleven zöld színt akarja uralkodóvá tenni. Ezt a 

 gondolatát meg is valósította malonyai parkjában, melyben a szabadon 

 kitelelő örökzöld növényeknek rendkívül nagy száma valóságos bozó- 

 tokat és ligeteket alkot, melyek a parknak délvidéki jelleget adnak. 

 Közel 20 éve foglalkozván az örökzöld növények nagyszabású kulti- 

 válásával, gazdag tapasztalatokat gyűjtött, melyekről röviden és igen 

 vonzóan czikket írt Sil v a-Tar o u c a E. gróf: „Unsere Freiland- 

 Laubgehölze" ez. szépen és gazdagon illusztrált könyvébe, 



m. g. Alsó-Ausztria új virágos növényei. T e y b e r A. 

 az Oest. Bot. Zeitschr. 1913. évf. 21—22, oldalán a következő fajo- 

 kat és hybrideket sorolja fel : A v e n a s t r u m d e s e r t o r u m (Less.) 

 Podp. , E r y s i m u ra d u r u m Presl, Petasítes Rechingeri 

 Hayek (= P. hybridus X '^Ibus), Centaurea Hödliana Wagner 

 (= C. jacea X rhenana), Centaurea similata Hausskn. 

 (= C. jacea X pseudophrygia), S e n e c i o s u b n eb r od en s i s Simk. 

 (= S. rupestris X viscosus). Viola tricolor (L.) Wittr. ssp. 

 g e n u i n a Wittr. Utóbbi a szerző szerint Magyarország és Ausztria 

 területéről eddig ismeretlen volt. 



m. g. Az Opuntia orsóalakú fehérjéje. Kristályalakú fehérje 

 vegyületeket számos növény testében találtak. A más alakú fehérje 

 testecskék ritkábbak. Gicklhorn J., a bécsi egyetem növényfizioló- 

 giai intézetének asszisztense az Opuutia-félék néhány fajában bőven 

 talált fehérjetestecskéket. Ezek orsó- vagy félholdalakuak. Egyik végük 

 gyakran ostorszerüen kihegyezett. Legnagyobb mennyiségben a szár- 

 tagok középső részében helyezkednek el, még pedig merőlegesen a 

 szár felületére. Ezeknek a fehérjeorsóknak feladata bizonyára az, hogy 

 a növény részére tartaléktápanyagul szolgáljanak, (Ost. Bot, Zeitschr. 

 1913. 8. old.) 



m. g. Gombamérgezések Francziaországban. Sartory A,: 

 Les empoisonne ments parles champignons. ez. mun- 

 kájából megtudjuk, hogy 1912. évben a nyár folyamán a legtöbb mér- 

 gezést a gyilkos galócza(Amaníta bulbosa Bull.) okozta. 

 97 mérgezési eset közül 51 volt halálos. Ugyanezen gomba sárgaszínű 

 változata (A. citrina) 26 esetben idézett elő mérgezést, ebből 12 

 halálos volt. Fehérszínű változata, az A. vem a két mérgezési esete 

 gyógyulással járt. A H y p o r r h o d i u s (E n t o 1 o m a) 1 i v í d u s 

 (Bull.) Schröt. 66 esetben okozott megbetegedést, de csak egyszer 

 halálosat. A Voivaria gloiocephala (DC.) Quél. két mérgezési 

 esete közül az egyik halálosan folyt le. 



m. g. Lombjuktól megfosztott fás növények mesterséges 

 rügyfakadása, Jesenko F. a nyár végével lekopaaztott fás növé- 

 nyek rügyeibe hígított alkoholt, híg éthert és vizet injicíálva, azokat 

 korai rUgyfakadásra késztette. Ezt a kísérletet levágott és vízbe helye- 



