14 IRODALMI ISMERTETŐ 



2 km.-re ezzel egyesülő — Biu-alhu patak mentén 926 m magas- 

 ságig szórványosan^ {Katona László). 



Szamos melléki termőhelyét az irodalom röviden Meleg- 

 szamos -iiak jelöli. — Állítólag Melegszamos község alatt és 

 környékén nem fordul elő; Katona László megjelölése szerint: 



1. Melegszamos községtől fölfelé haladva a folyó johholdali 

 — - Pareu Izvoruluj n. — mellékpatakának torkolatától {470 m) 

 egész Jósikafalváig (= Béles) 934 m. 



2. A Béles völgyén Jósikafalvától a Pareu Móri torkolatáig 

 {felsőhatár 955 m). 



Michalus Sándoré az érdem, hogy oly vármegyében 

 és oly folyó vízgyűjtőjén fedezte fel ezt a növényt, melynek terü- 

 letéről eddig teljesen ismeretlen volt, A Fehérkörös mellékén, 

 Hunyadvármegyében magam is láttam és szedtem virágzó ágát : 

 a Gajna déli lejtőin eredő Ohersia-völgy jobbpartján, közvetlenül 

 a patakparton (520 m. 40° 21' k. h. Ferro, 46° 18' é. sz.). Igen kevés 

 példánya nő itt és félő, hogy a bükkösök folyamatban levő letá- 

 rolásakor végleg kipusztul. 



Az itt felsorolt lelőhelyekkel az Északkeleti Kárpátok terü- 

 letének S. Josikaea termőhelyei tizenkettőre, a biharhegységiek 

 tízenhatra emelkednek s így eddig összesen 28 lelőhelyét ismerjük ; — 

 folyómellékek szerint : a) Ung vízgyűjtője 4, b) Latorca vízgyűj- 

 tője 6, c) Nagyág vízgyűjtője 2, összesen 12 ; d) Sebeskőrös 

 vízgyűjtője 7, e) Feketekőrös vízgyűjtője 3, f) Fehérkőrös víz- 

 gyűjtője 1, g) Aranyos vízgyűjtője 3, h) Szamos vízgyűjtője 2, 

 összesen 16. 



(A növ. szakosztály 1912. évi dec. hó 11-én tartott üléséből). 



IRODALMI ISMERTETŐ. 



Pantocsek József: A Fertő tó kovamoszat viránya. {Ba- 

 cillar/ae lacus Peiso7iis). 4 táblán, 200 rajzzal. Pozsony, 1912. 



Ez a vékony füzet a Fertő tó kovamoszatainak felsorolását 

 tartalmazza, a szerzőnek 16 éves megfigyelései alapján. A szerzőnek 

 világszerte ismeretes szakavatottsága, lelkiismeretes munkája, pontos 

 megfigyelései, kitűnő rajzai ezt a kis mtivecskét botanikai irodalmunk 

 legjobb müvei közé emelik. 



A munka leíró részében 138 fajt, 38 varietast és formát sorol 

 fel, melyek 29 génuszba tartoznak. Ezek között van egy új génasz, 

 (a Carnegia Pánt.,) 26 új faj és 16 új varietas. Ezeknek rövid dia- 

 gnosisát latinul közli. Közli továbbá valamennyi felsorolt kovamoszatnak 

 ■agyságát, bordáinak és vonalainak számát 10 //-ben, valamint majd- 

 Hem mindenikének rajzát is. 



A Bevezetésből megtudjuk, hogy a Fertő kovamoszataival leg- 



» V. ö. Botan. Közlem. 1910. évf. 163. 1. 



