A aZÖLÖ PER0N08P0RÁJÁNAK LAPPANQÁ81 IDEJE 3 



ha nagyon harmatosak az éjszakák — jelentkezik esetleg bizo- 

 nyos csekélymérvú gyér gyümölcsözés — 1 — 2 hét multán. 



Arra nézve, hogy aszályos időjáráskor meddig maradhat 

 életképes a mycélium az olajfoltokban, igen beható vizsgálatokat 

 és kísérleteket végeztünk úgy a szabadban — mint az üvegház- 

 ban is. ^gészen jJontosan meg volt állapítható, hogy a mycélium 

 majdnem Jcét hónapig életképes marad az olajfoltos levélben, úgy 

 pedig, hogy abból tetszés szerint előhívható a konidiumJcitörés : 

 mihelyt a megfelelő nedvességi viszonyokról go7idoskodunk. Ez a 

 nagyérdekü körülmény nagyon valószínűvé teszi azt is, hogy a 

 nyári fertőzésekből eredő és a szárazabb időben lappangási áUa- 

 poton maradó olajfoltok kivirágzása révén keletkeznek az őszi 

 új inváziók. 



Az olajfoltok viselkedésére természetesen a hideg és a 

 meleg is nagy befolyással lehet. 



Igen fontos annak megállapítása, hogy 10 C fok melegben 

 5 — 6 nap alatt tör ki a Plasmopara az átütött olajfoltból és 

 viszont, ha 1 — 2 napon át 30 C fok feletti meleg uralkodott, 

 akkor a mycélium nem fejlődik tovább, hanem elpusztul. A Plas- 

 moparára a legkedvezőbb 18 — ^22 C fok meleg és 95 — lOOV© 

 relatív páratartalom ; ilyen esetben 10 — 12 óra alatt kivirágzik. 



A lappangási időszak időtartamára áttérve, első sorban a 

 lappangási időszak határozandó meg ; a mint jeleztem, franczia 

 kutatók foglalkoztak behatóan ezzel a kérdéssel és a lappangási 

 időszakot váltakozó permetezések révén vagy pedig a fertőzést 

 közvetítő eső előtt és után fejlődött levelek figyelembevételével, 

 vagy egyes tőkéknek az esőtől, tehát fertőzéstől való megvédése 

 útján törekedtek megállapítani. Mi ellenben egyrészt az intézeti 

 házi szőlőtelep meteorológiai megfigyelő állomása adataira tá- 

 maszkodva állapítottuk meg a szabadban jelentkező természetes 

 (spontán) fertőzések lappangási idejét, másrészt pedig a leg- 

 biztosabb módszerrel a szabadban végrehajtott fertőzésekkel 

 határoztuk ezt meg. 



Mindjárt eleve kitűnt az, hogy a lappangási időtartam az 

 időjárással a legszorosabb kapcsolatban van, nevezetesen pedig 

 a hőmérséknek és a nedvességnek befolyása ismerhető fel a 

 leghatározottabban . 



A meleg egy bizonyos határig sietteti a mycélium fejlő- 

 dését, a nagyfokú nedvesség pedig mindig felette serkentőleg 

 hat a növekedésére. Ezzel szemben az alacsony avagy túlságo- 

 san magas hőmérsék, valamint a szárazság lassítja, esetleg tel- 

 jesen megakasztja a mycélium növekedését. 



Egybevetve az 1911- és 1912-ben folytatott kísérletek és 

 megfigyelések eredményeit, a lappangási időtartam a következő 

 értékeket adja a naptári szakaszok szerint: 



t* 



