94 Irodalmi ismertető. 



Ö. B-. Z. (1907.) 14—18. (No. 94.) — Onosma banaticum (Sán- 

 dor) nem önálló faj. az 0. viride (Borbás) Jáv. bánsági 

 alakja (Jávor ka ex verb.) — A tordai és vízaknai Suedára 

 a 5. maritima (L.) Dumort. FI. belg. (1827.) 22. nevet csak 

 a legtágabb értelmezéssel lehet alkalmazni ; a 5ueíidfe-ról 

 bővebben máskor. — Iris caespitosa Pali. in Link. Jahrb. 

 I. B. 71. (1820.) régibb neve 1. ruthenica Ker. Sav/l. Bot. 

 Mag. t. 1123. (1808.) 1393. — Rumex sanguinicus L. var. 

 viridis Smith első leirása FI. Britt. 1. (1800.) 390. nem a 

 Koch. Syn. ed. I. 613. (1837.) Alsine friitescens (Kit.) Ker- 

 ner = Minuartia hirsutaiMR.) ssp. frutescens Handel-Mazz. 

 Ann. Wien. Hofm. 1909. 151. cf. Tuzson Bot. Közi. 1909. 

 321, — Végre megjegyzendő, hogy az Adonis convulvulus 

 nomina gen. masc, Cotoneaster gen. fem., Polygala gen. neutr. 

 Az exsiccata kétségtelenül érdekes dokumentuma a 

 román tudományos törekvéseknek; valóban kár, hogy ki- 

 adója nyilatkozata szerint Magyarországnak csak két példány 

 van szánva. 



Soó Rezső. 



T r e 1 e a 8 e W. : The Genus Phoradendron. A Mono- 

 graphic Revision. Urbana, 1916. 



A Phoradendron-ok a Víscum-nak amerikai helyet- 

 tesitői ; az európai fagyönggyel fákon élősködő életmódjuk- 

 ban, de még külső megjelenésükben is megegyeznek, azonban 

 más szerkezetű virágzatukban (a virágok levélhónalj eredetű 

 fürtökben rendeződnek el) és eltérő szerkezetű portokukban 

 (a Viscum portokja sok rekeszű, belső oldalán sok pórussal 

 nyílik, a Phoradendron-é egy rekeszű s egy pórussal vagy 

 réssel nyílik) generikusan térnek el. Észak- és Délamerikában 

 igen nagy az elterjedésük, Washingtontól kezdve a La Plata 

 torkolatáig fordulnak elő ; egy faj Guadeloupe szigetéről, 

 kettő a Galapagos szigetekről ismeretes ; különböző fákon 

 élősködnek s lehetséges, hogy ez okozza a nemzetségnek fa- 

 jokban való nagy gazdagságát, másrészt azonban a szerző 

 sem zárkózik el az elől, hogy talán az apogamiának is van 

 ebben része. Trelease évek hosszú sora óta foglalkozik 

 ezzel a nemzetséggel s miután az amerikai múzeumokban 

 talált anyagot feldolgozta, 1912-ben Európába utazott, hogy 

 főként a Martius-féle (Brüssel) s az Ur bán-féle (Dahlem) 

 gyűjtemény eredeti példáit mgismerje. Ellátogatott Budapestre 

 is, s tőle tudom, hogy a Nemzeti Múzeum növénygyűjtemé- 

 nyében is értékes anyagra bukkant. Tanulmányának ered- 

 ménye az előttünk fekvő mű, amelyben 244 oldalon tárgyal 

 240 fajt (megjegyzendő, hogy Engler a Nat. Pflanzenfami- 

 lien 1894-ben megjelent idevonatkozó III. 1. részében még 

 csak kb. 80 fajt ismert.) A mű 245 táblán ábrázolja a Pho- 

 radendron-ok habitusát, egyes szerveit s az egyes fajokat, 



