Adatok Budapest Bacillariea-inak elterjedése ismereléhez. 71 



var. interrupta Cl., Gomphonema acuminatum E. meglehe- 

 tősen ritka, csak Soroksáron a Dunaágból. Cymhella cistula 

 (H ^ m p r.) K i r c h n. főkép a var. insignis M e i s t e r alak- 

 jában ; itt kell felemlitenünk a *C. gibbosa Pant.-et, ami 

 nem más, mint a C. cistula erősen hasas alakja. *C. cuspi- 

 data K g. a Dunaágban él, a ráczkevei zúgóban fennakadva 

 találtam. C. Ehrenbergü (E.) Kg., C. lanceolata (E.) Kirch n., 

 *C. maculata K g. Legutóbbi ritkábbnak és hegyeket kedvelő 

 alaknak látszik, Schweizban pl. igen elterjedt (Meister, 

 1. c. 182.), csupán a Dunában találtam Káposztásmegyer 

 mellett. Epithemia Zebra Kg. var. *porcellus (Kg.) Gr un., 

 Rhopalodia ventrlcosa (Kg.) 0. Müller szintén ritka (csak 

 Ráczkevén a Dunaág partján igen kevés), valószinüleg inkább 

 hegyeket kedvel. Hantzschia amphioxys (E.) Grun. var. 

 *capitata Pánt. és var. *pusilla Dippel szintén elég ritka, 

 előbbi csak a Hochbachban, a vízesés alatt levő tó kifolyá- 

 sánál. Tryblionella Hantzschiana (Hatzsch) Grun. var. 

 *Levidensis W. S m. elég közönséges ! Egyik példa elég 

 hosszú (hossza 68 ,", szélessége 9 ,"), azonban egészen bizo- 

 nyosan ide sorolandó (11. ábra), *Nitzschia Hungarica Grun. 

 és var. *lmearis (Grun.) alakja rriajdnem minden álló, vagy 

 lassan folyó vízben, *N. lineáris (Ag.) W. Sm., N. Palea (Kg,) 

 W. S m. az Ördögárok csendesfolyású részeiben, a Lipót- 

 mezőnél gyakran lehet találni határozottan fejes végű ala- 

 kokat amelyek egészen fokozatosan mennek át a tipikus 

 alakba (9. ábra), a var. **Romana Grun. alakját eddig csak 

 a Mátyás-csorgó lefolyástavában találtam (8. ábra). *AÍ. recta 

 H a n t z s c h, Cymatopleura elliptica (B r é b.) W. S m., C. 

 sofea (Bréb.) W. Sm, (számos kis jelentőségű, de rendesen 

 elkülönitve tárgyalt alakban, amelyek csupán méretviszo- 

 nyaikban különböznek egymástól : var. elongata Meister, 

 Meister, var. pygmaea (Fant.) Meister, var. subcon- 

 stricta 0. Müller s végül a legelterjedtebb var. vulgáris 

 Meister), Surirella ovális Bréb. „ var. aequalis K g." alak- 

 jában, amelyet csupán azért különítenek el a tőalaktól, mert 

 annál valamivel kisebb (V. H. 1. c. : T. LXXIII. fig. 8.). 

 Dippel (Diát. d. Rhein-Mainebene. 1904. 163,) is csak for- 

 mának veszi, de nem érdemli meg még igy sem a meg- 

 különböztetést. 



Az eddig felsorolt fajok olyanok, amelyek eddigi ész- 

 leleteim szerint hegyi és alföldi területen egyaránt megélnek, 

 illetőleg amelyek főként az alföldjes jellegű álló vagy csen- 

 des folyású vizeket kedvelik. Ezzel szemben akadt néhány 

 olyan faj is, amelyek határoyottan hegyi (magashegyi) jelle- 

 gűek: igy a *Ceratoneis arcus (E.) Kg. és annak var. am- 

 phioxys (E.) Kg. alakja, amelyek közül előbbi Káposztás- 

 megyéméi a Dunában és a Hochbach vízesése alatti tóban 

 fordul elő, utóbbi pedig tőalakkal a Dunában. E faj hegyi 



