A lengyel botanika múltja és jelene. 51 



Jastrzebowski és Waga keresztül-kasul utazta Lengyel- 

 országof, sokat gyűjtött, hogy mesterének tervét megvaló- 

 sítsa, ami Waga-nak 1847"ben sikerült is. „Flóra Polska" 

 cimű kétkötetes munkájában 1062 növénynek leírását adta. 



Az első lengyel felkelés elnyomása után, 1832"ben 

 az oroszok a varsói egyetemet bezárták, 1861-ben újból 

 megnyitották, 1869-ben pedig teljesen orosszá tették. A 

 rendszeres növénytan utolsó orosz tanára Chomelevskíj 

 volt, aki a németek bevonulása előtt magával vitte a 

 herbáriumokat, az összes mikroszkopiumoköt és a botanikai 

 könyvtárból a 100 legértékesebb művet. 



A német fenhatóság alá került egyetem növény- 

 rendszertani tanszékét a lembergi egyetem egyik tanára, 

 Wóycicki Z. foglalta el. Rövid idő alatt a német fő- 

 kormányzóságtól kiutalt szerény javadalmazás dacára is 

 (évi 2000 Mk) élénk botanikai életei honosított meg. 

 Intézetében főleg cytologiával foglalkoztak. A bölcsészeti 

 kar hallgatói közül 20 tanuló foglalkozott a laboratórium- 

 ban. Ezeken kívül 600 orvosnövendék és 100 gyógyszerész 

 hallgató látogatta előadásait. 



A varsói egyetem növényfiziologiai tanszékének utolsó 

 orosz tanára Ivanovszkí volt, akinek helyét a németek nem 

 töltötték be. Eltávozásakor csak a nagyobb mikroszkópokat 

 vitte magával. A fiziológiai készülékeket ott hagyta. 



Volt a lengyeleknek kitűnő mezőgazdasági főiskolájuk 

 is a Varsó melletti Marymont-ban. Első botanikai tanára 

 Szubert M. volt, akinek a varsói egyetemre való eltávo- 

 zása után Jastrzebowski A. foglalta el a tanszéket, 

 akit Berdau F. követett, a „Flóra Cracoviensis" jeles 

 szerzője (1859). 



Á második lengyel felkelés leveretése után, 1863-ban 

 az oroszok ezt a főiskolát Pulawy-ba helyezték át, amely 

 városnak nevét is eloroszositották Nowo-Alexandrejew-re. 

 Itt volt Czartoryski lengyel hercegnek pompás kastélya, 

 gyönyörű kertje, gazdag múzeuma és könyvtára. Mindezt 

 az oroszok elkobozták és átadták az uj mezőgazdasági 

 és erdészeti főiskolának. Kétségkívül jól szerelték fel, 

 mert évi 160,000 rubelben állapították meg dotációját. 

 Volt meteorológiai állomása, mezőgazdasági és erdészeti 

 kísérleti telepe, botanikus kertje, faiskolája, farmgazdasága, 

 80,000 kötetet tartalmazó könyvtára, többféle laboratóriuma. 

 •A hallgatók száma 1913-ban 450 volt és a tanárok 

 száma 22. 



A marymonti főiskola lengyel tanárait azzal a fel- 

 tétellel vették át, hogy oroszul fognak tanítani. így került 

 Berdau is Pulawyba. Utána csak orosz tanárok tanították 

 a növénytant, akik közül talán csak az utolsó, Ganeschyn 

 S. fejtett ki jelentékenyebb botanikai munkásságot. 



