38 Zsák Zoltán 



érhálózatának physiotypikus lenyomatait, melyeken az ere- 

 zet sokkal élesebben és teljesebben vehető ki, mint ma- 

 gukon a leveleken (Ettingshausen: 1. c. p. VII. és XIV.). 

 Ennek a kitűnő módszernek alkalmazása nem állott mó- 

 domban s igy valami más, célravezető eljárásról kellett 

 gondoskodni. A külön e célból szárított levelek erezetének 

 érzékeny papirosra való átkopirozása, azok állománya 

 és klorofill-tartalma miatt nem volt lehetséges ; el 1^1- 

 lett tehát távolítani a klorofillí. Ennek elérésére rövi- 

 debb-hosszabb ideig (12 — 36 óra hosszat 30 — 407o-os 

 kálilugban áztattam a leveleket, azután felváltva tiszta- és 

 gyenge alkoholos vizben alaposan kimostam, végül fehér, 

 sima itatós között, nem túlerős nyomás alatt, megszárí- 

 tottam. Az igy kikészített levelet kopirozva, valóban a le- 

 vél vázának megfelelő igen szép erezeti képet kaptam. 

 Ezzel kezembe került a fonál, melynek segítségével hozzá- 

 foghattam az /. hybrida Baumg. származásának kiderí- 

 téséhez. 



Miként már említettem, Baumgarten gyűjteményében 

 két szál növény képviseli az /. hybrida-t egy és ugyan- 

 azon a lapon, amelyek azonban minden hasonlóságuk mel- 

 lett is bizonyos külömbséget árulnak el. Szükséges volt 

 tehát, hogy mindkettőnek levélerezeti képét elkészítsem. Az 

 eredmény nagy meglepetéssel szolgált. Ha csak futólagos 

 pillantást is vetünk ezekre a képekre (II. kép 2. és 8.), 

 lehetetlen nem annak a meggyőződésnek kifejezést ad- 

 nunk, hogy két, egymástól feltétlen különböző növényről 

 van szó. Közös jellemvonása a két erezetnek, hogy mind- 

 kettő tökéletlenül csúcsban futó (nerVatio acrodroma imper- 

 fecta — unvolkommen spitzláufige Nervation). Ugyanis a má- 

 sodrendű erek a levél szélével meglehetősen ivesen-pár- 

 hu^amosan haladnak a csúcs felé egészen addig, míg 

 csak a közvetlen felettük levő oldalérrel nem anastomísál- 

 nak, miáltal hosszan megnyúlt, keskeny, nem élesen el- 

 különült másodlagos szeleteket, ú. n. hurkokat (Schlingen) 

 képeznek ; azonban a harmadrendű és hálós erecskék által 

 alkotott levélhálózatoí (Masche) illetőleg élesen különböz- 

 nek. Mig t. i. az egyik növény levelének érhálózata aránylag 

 gyéren fejlett s szemecskéi hosszúkásak, addig a másik 

 példány levélérhálózata feltűnően sűrű, apró szemű. Min- 

 den aggály nélkül megállapíthatjuk tehát, hogy a másod- 

 rendű ereknek a csúcs felé való futása azonos eredetű, 

 vagyis, ha tényleg hybridekkel van dolgunk, úgy ezt a 

 tulajdonságot feltétlenül egy és ugyanazon /nu/a-faj — mint 

 eg^ák szülőnövény — befolyásának köszönhetik, de már a 

 levélhálózat alakulása a másik szülőnövénnyel való vonat- 

 kozásban más és más származásra vall. 



Nézzük már most azoknak az Inulák-nak levélereze- 



