26 Zsák Zoltán 



alakját különbözteti meg f. grandiceps W a i s b. és f. grandi- 

 flóra W a i s b. néven. Úgy a leírás, mint eredeti példányok 

 tanúsága szerint a f. grandiceps elnevezés a női jellegű 

 egyedekre, a f. grandiflora név pedig a him-jellegűekre vo- 

 natkozik ; tehát Waisbecker más-más névvel látta el 

 ugyanannak az alaknak különböző ivari jellegű egyedeit. 

 Ez a példa is arra figyelmeztet, hogy különböző ivari jellegű 

 egyedekkel biró növényeknél a legóvatosabb körültekintésre 

 van szükségünk, hogy elkerülhessük a S i m o n k a i-éhoz, 

 vagy csak a Waisbecke r-éhez is hasonló tévedéseket. 



3. Az Inula hybrida Baumg. származtatásának kritikája 

 és az eredeti növényekkel kapcsolatban végzett vizsgá- 

 latok eredménye. 



Az Inula hybrida Baumg. ma már úgy él a köz- 

 tudatban, mint az /. ensifolia L. és az /. germanica L. ke- 

 reszteződéséből származó fajvegyülék. Ha azonban csak 

 egy futólagos pillantást is vetünk a növény származtatásának 

 irodalmába, meggyőződhetünk arról, hogy az /. hybrida 

 Baumg. máig sincs tisztázva, tehát egy kérdés áll előttünk, 

 melyre a felelet Baumgarten eredetijének megfejtésében 

 rejlik. Addig is lássuk az idők folyamán felszaporodott hozzá- 

 szólások és vizsgálatok tanulságait, hogy azután ezeknek 

 mérlegelésével foghassunk hozzá a homály eloszlatásához, 

 amely ezt az immár több mint évszázados növényt övezi. 



Baumgarten leirása 1816-ban látott napvilágot; ebből 

 azonban a közölt nevek : „Inula hyrbida . . . Bastard Elecam- 

 pane. L'Inule bátarde. Bastard- Alant. Fatyu örvénygyökér." 

 (Baumgarten: Enumeratio stirp. Transylv. III. p. 132.) 

 alapján csupán az állapitható meg bizonyossággal, hogy 

 Baumgarten valóban fajvegyüléket: „fattyu"-ivadékot érteit 

 alatta. Szülőnövényei közül egyedül az /. ensifo/id-ról emlé- 

 kezik meg, mint amelyikkel vegyest fordul elő Segesvár 

 mellett s amelytől részben különbözteti is. A másik szülő- 

 növényre csupán következtetni lehet a leirás egyik-másik 

 kitételéből. Baumgarten tehát nem mondja meg, hogy 

 növénye melyik két /nu/d-nak fajvegyüléke. És épen a leirás 

 eme hiányosságának tudható be, kogy a különböző szerzők 

 különbözőképen értelmezték. 



Besser volt az első, aki szerint „Intermedia quasi 

 inter germanicam et ensifoliam" (Besser: Enum. plánt. 

 Volhyniae etc. p. 33. 1822.), valamint Reichenbach, aki 

 szerint viszont „Forte í^ salicino-ensifolia utrique certe mé- 

 dia est." (Reichenbach: FI. excurs. p. 851. 1830 — 32.). 

 Ezekkel szemben De Candolle az/, spiraeifolia L. alá 

 vonja mint var. ^-[ és azt mondja róla: „Forte haec var. 

 /. spiraeifoliam et /. squarrosam. L i n n. praeeuntibus cl. 



