24 Zsák Zoltán 



Ami a fészkek nagyságát illeti, ezekre néfve Simon kai 

 megállapítja, hogy : „Anthodia illis Cirsii palustfi magnitudine, 

 faciequc valde similia et quam Cirsii horridi minora." Ez a 

 megállapítás azt a látszatot kelti, mintha a C. rákosdense 

 fészkeinek kicsisége a C. palustre fészkeivel volna szoros 

 összefüggésben. Pedig ez a beállítás csak illuzíórius ; J u- 

 r a t z k a beható vizsgálatai óta u. i. tudjuk, hogy a C. ar- 

 vense hím-jellegű egyedei jelentékenyen kisebb fészküek, 

 mint a női jellegű egyedek. És Simonkai — példányai 

 bizonyítják — C. /íorria'um-ként a nagyobb fészkű : női jel- 

 legű egyedeket gyűjtötte meg, természetes tehát, hogy a 

 megfelelő hím-jellegű egyedek — s ezeket nevezte ő C. rá- 

 feoscícnse-knek — ezekkel szemben jóval kisebb fészküek. 

 Egyébként maga Simonkai aC. rákosdense legjellemzőbb 

 sajátságának tartotta, hogy fészkei a magánosak mellett ket- 

 tesével- hármasával sűrűn társulok. „Hiszen ez tűnt fel előt- 

 tem rajla legelsőbben !" — írja a növény ismertetésében, 

 aminthogy első sorban ezt a sajátságot illetőleg különbözteti 

 a szülönövényeknek tartott kél Círsíum-tól, még pedig abban 

 az értelemben, mintha a fészkek ilyetén csoportosulása a 

 C. palustre-iöl eredne. 



Ha végig nézzük bármelyik herbárium C. arvense- 

 anyagáí, számos, különösen him-jellegű példányt láthatunk, 

 melyeknek fészkei — Simon kaí-val szólva — „sűrűn tár- 

 sulok." De a flóramüvek is bizonyságot szolgáltatnak ebben 

 a tekinietben : így Grenier et Godron (Flore de Francé 

 II. 1850. p. 226), Wíllkomm et Lange (Prodromus florae 

 Hispanicae II. 18/0. p. 191), Boissier (Flóra orientális III. 

 1875. p, 552) munkái; újabban Hayek a Flóra von Steier- 

 rnark lí. köt. (1913.) 630. oldalán így jellemzi a C. arvense-i : 

 „Köpfchen auf mit kleinen Bláttern besetzten Stíelen einzeln 

 oder traubig zu 2 — 3, aufrecht" és ez már tökéletesen fedi 

 Simon kai fogalmazását, mely szerint: „Anthodia minima 

 ex parte solitaria, ... ex majoré parte in pedunculo com- 

 muni bina tríaque aggregata." Azonban a hazai irodalomban 

 is találunk erre vonatkozó adatot; így Wagner János: 

 Magyarország gyomnövényei c. munkájában (1908. p. 79.); 

 Waisbecker pedig, a vasvármegyei bárcs-fajokról írva, 

 a C. Grvense var. decurrens W a 1 1 r. ismertetésében alábbi 

 megfigyeléséről ad számot : „Az egyik itten növő alaknál 

 azonkívül a fészkek aprók, a szár és ágak végén csoporto- 

 sodottak, úgy hogy a C. palustre-ve\ képzett vegyült Jajnak 

 volna tekinthető, gyökere azonban a föld alatt kúszó" (Ter- 

 rnészelrajzí Füzetek XXIV. 1901. p. 334. és németül p. 340). 

 És van még egy illusztrált példa is: a Smíth-Sow^erby: 

 English botany-jának 975. táblája (Vol. XIV.), amelyik tör- 

 ténetesen a C. arvense f. horridum sűrűn társuló fészkű 

 him-egyedét tárja elénk. 



