Egy fejezet a növények társadalmi életéből. 15 



zisének hiteles dokumentumait tárja elénk. Az észak- 

 európai növénygeográfusok épen ezért helyi tanulmányaik- 

 ban nagy figyelemmel adóztak és adóznak a lápoknak. A 

 lápok feltárását növényföldrajzi szempontból Steenstrup J. 

 indította meg 1841-ben és már ő foglalkozott ennek alapján 

 Dánia növénytakarójának posztpleisztocén változásaival. 



Steenstrup kísérleteit folytatta Norvégiában Blytt A. és 

 vizsgálatainak eredménye egy nagykörű elmélet^, mely- 

 ben ő a tőzeglápok rétegzettségében megőrzött növényzeti 

 változásokat a geológiában használatos módszer segítségé- 

 ivel klimatikai és tektonikai magyarázatokkal igyekezik nö- 

 vényföldrajzilag is megközelitenni. Weber, aki az észak- 

 németországi lápoknak jelenleg legjobb ismerője, leg- 

 utóbb következőket irja^ a maga korában véglegesnek, 

 tartott ezen elméletről : „Nem mulaszthatom el azt a meg- 

 jegyzést, hogy a Blytt-íéle elmélet impozáns merészsége, 

 bármiként Ítéljük is meg alaposságát, különösen fiata- 

 labb kutatókra még előreláthatólag hosszabb ideig fog va- 

 rázslatos vonzást gyakorolni. Kutatói tevékenységem kez- 

 detén magam is befolyása alatt állottam és csak a tények 

 kényszerítő hatása alatt tudtam ezen befolyás alól sza- 

 badulni." 



Azokra a tényekre pedig, melyekre Weber itt hivat- 

 kozik, lápkutató helyi tanulmányai alapján bukkant reá s 

 ennek következménye az lett, hogy ma már úgy ő, mint 

 általában mindazok a német növényegráfusok, akik elmé- 

 lyedtek helyi jellegű növényföldrajzi tanulmányaikban, egé- 

 szen más nézetet vallanak a középeurópai növénytakaró 

 posztglaciális történetére vonatkozólag. Nevezetes módon 

 nyilatkozott meg ez akkor, mikor 1909-ben a 11.-dik nem- 

 zetközi geológiai kongresszus előkészítő bizottsága azon 

 körkérdést intézte a német természetkutatókhoz, hogy nyi- 

 latkozzanak, mi a véleményük a posztglaciális klímaválto- 

 zások problémájában. A beérkezett válaszok között, melyek 

 a Német Geológiai Társaság folyóiratának 62.-dik évfolyamú 

 egész második számát kitöltik, ott találjuk Gradmann, 

 Krause, Graebner, Ramann és Weber dolgozatait, 

 akik részletekben talán eltérőleg, de főbb vonásaiban mégis 

 eléggé egységesen adják meg a feleletet. 



A kérdés az ő vizsgalataik alapján nagyon összeszo- 

 rult jelentőségében és a Blytt-íéle egész elméletből nem 

 maradt meg egyéb, mint annyi, amennyit már K e r n e r is 



^ Blytt A.: Die Theorie der wechselnden kontinentalen und 

 insularen Klimate. Engl. Bot. Jahrb. II. 1882. 



^ Weber C. : Was lehrt der Aufbau der Moore Norddeutschlands 

 über den Wechsel des Klimas in postgiacialer Zeit ? Zeitschr. Deutsch. 

 Geol. Ges. LXII. (1910) 143—162. 



