J4 Rapaics Raymund 



« 



hogy csak megközelitőleg is kielégítő képét tárhassuk fel 

 az alföldi vegetáció szukcesszióinak. Különösen a talajok- 

 nak pontosabb ismerete szükséges ehhez, továbbá elenged- 

 hetetlen feltétel a kriptogamok ökológiai szerepének alapos 

 tisztázása, végül a szövetkezetek preciz rendszerének kié- 

 pítése. A múlt század florisztikai jellegű növényföldrajzi 

 monográfiái után most már az ökológiai jellegű növényföld- 

 rajzi monográfiák ideje érkezett el. 



A biotikus szukcessziók mellett az irodalomban topog- 

 ráfiai és klimatikus szukcessziók is szerepelnek, előbbieket 

 a talaj morfológiai változásai, utóbbiakat a klima általános 

 változásai hivják létre. Bevonták továbbá a szukcesszió-tanba 

 az antropogén tényezőket is és ezen az alapon a természeti 

 vagy elsődleges szukcessziókkal szemben megkülönböztetik 

 a másodlagos szukcessziókat. 



A szukcesszió-tannak ilyen mértékű kiterjesztését a 

 leghatározotabban tévedésnek kell minősítenünk. A szuk- 

 cesszió fogalma ilyen értelemben magában foglalná a nö- 

 vényszövetkezetek mindenféle változásait, ami pedig a szuk- 

 cesszió kategóriájában nem fér el, mert szukcessziónak csa- 

 kis a biocönozisok autonóm egymásrakövetkezését nevez- 

 hetjük, vagyis a szukcesszió csak egy tényezője a növény- 

 takaró ökológiai jelenségeinek, az edafikus, a klimatológiai 

 és az antropogén hatások s az ezekkel összefüggő változások 

 előbbitől élesen megkülönböztetendő, vele szembeállítandó 

 tényezők. Nagyon fontos épen az, hogy az ökológiában 

 ezeket a tényezőket külön-külön elválasszuk és az ökológiai 

 jelenségeket ezek szerint a tényezők szerint pontosan 

 megelemezzük. 



A szukcesszió-tan kiépítésének az a legfőbb jelentő- 

 sége, hogy vele természettörvényszerűleg mérhetővé válik 

 az ökológiában is a biológiai tényező. Eddig, mint ismere- 

 tes, csak az edafikus és a klimatikus tényezők szerepeltek 

 az ökológiában, s újabban figyelemben részesült bizonyos 

 mértékig az antropogén faktor. A szövetkezet, a bíocönozis 

 csak mint passzív fél szerepelt, mint ezen tényezők függ- 

 vénye. A szukcesszió azonban activ biológiai jelenség s 

 mint egyike az aktív biológiai tényezőknek foglalja el 

 helyét a növényföldrajzban. 



Erre vonatkozólag ma már számottevő eredményekkel 

 rendelkezik a modern geobotanika, mint azt alábbi példák- 

 ban bemutatni megkísérlem. 



Középeurópa északi felében és tovább északra nagyon 

 fontos szerepe van a növényszövetkezetek között a lápnak, 

 mert a láp nagyon hosszú ideig megőrzi a bele kerülő 

 növényi maradványokat s ilymódon a növénytakaró géné- 



