12 Rapa'cs Raymund • 



gyelhető és tanulmányozható, ellenben a buckahátak nö- 

 vényzetének szukcesszióját nem egy tekintetben elméletileg 

 kell megszerkesztenünk, mert ezeknek a helyeknek vegetá- 

 ciója az antropogén befolyások következtében talán sehol sem 

 maradt meg eredeti állapotában. A futó homok Alföldünkön 

 ma már nem tekinthető tulajdonképen elsődleges formáció- 

 nak, mert, mint az kétségbevonhatatlan történelmi adatokkal 

 igazolható, a távolabbi vagy még a közelebbi múltban is 

 zárt növényzet boritotta egykor ezeket a helyeket, minél- 

 fogva itt a talaj bizonyos mértékben átváltozásokat szenve- 

 dett a múltban. 



Nagyjából azonban eredeti mivoltában is hasonló le- 

 hetett a buckahátak füvesedése ahhoz a képhez, amelyet 

 erről a folyamatról a maga korában K e r n e r rajzolt meg. 

 A szabad homok első telepesei aprócska kriptogamok, 

 melyeknek tnemű ökológiai szereplésével azonban az Al- 

 földön eddig — sajnos — senki sem foglalkozott. Másutt ma 

 már nagy súlyt helyeznek a szukcessziók kriptogam előőr- 

 seinek tanulmányozására. A kriptogamok nyomában egyéves 

 kormofiták jelennek meg és sűrűn megszakadó zöld foltok- 

 kal vonják be a szürke homokot. (Brometum squarrosi). 



E lazán elszórt növényzetben találjuk meg csakhamar 

 a mi legnevezetesebb homokkötőnket, a hüvelyes csenkeszt, 

 melynek szerepe annyira fontos, hogy a szukcessziónak 

 ezen tagját külön szövetkezetként kell megjelölnünk (Fes- 

 tucetum vaginatae), bárha ebben eltérünk némileg Kerner- 

 től. Szukcesszió-tanulmányokban ki szokták emelni azokat 

 a növényeket, melyek előkészítenek bizonyos asszociációt, 

 ezzel azonban maguk számára alkotnak leküzdhetetlen 

 akadályt s igy idővel kénytelenek félre állani a sorból. 

 Ilyen a hüvelyes csenkesz is, mely azonnal eltűnik a gyep- 

 ből, mihelyt az egészen összezáródik. Ekkor helyét átengedi 

 a sulcata tipusu csenkeszeknek. 



K e r n e r ezt a következő szövetkezetet — mint isme- 

 retes — árvalányhaj-formációnak nevezte (Stipetum Joannis). 

 Ez az első fokú gyepzáródást képviseli, melyet azután kö- 

 vet a talajnak gyephumusszal való feljavítása után a robusz- 

 tusabb sikárfű-asszociáció (Chrysopogonetum grylli). A talaj 

 televényesedésével és a gyep záródásával kapcsolatban 

 indul meg a fás növények megtelepedése' is. Eleinte ala- 

 csonyabb fácskák és cserjék haladják meg a gyepet és al- 

 kotják a törpe erdőt, melynek K e r n e r nevezetes tagjaként 

 jelölte meg a borókát (e szövetkezet neve lehet tehát Juni- 

 peretum communis.) A törpe erdőre következik a nyárfa 

 erdő (Populetum mixtum), melyben előbbeni szövetkezetek- 

 nek még sok növénye megvan, úgy hogy a buckahátakon 

 a leggazdagabb növényzetet a törpe erdőben és a nyárfás- 

 ban találjuk, amig tudniilik ezeknek csekély méretű a záró- 



