10 apaics Raymund 



mennyiségű tőzeget termel a fenéken, mely minden évben 

 jelentékeny mértékben emeli a kitöltést, mig végre ennek 

 szintje eléri a viz szinét s ekkor megjelenik a nádas mö- 

 gött, illetve a nádtőzeg fölött a magastermetű sások szövet- 

 kezete, a zsombék (Magnocaricetum). Ez a szövetkezet már 

 nagy mértékben rászorul a hulló porra, mely a sástőzeggel 

 együtt egyre szilárdabbá, földszerübbé teszi a felszint s 

 mikor ez a folyamat eléggé előre haladt, láprét (Parvocari- 

 cetum) alakul a zsombéktőzegen. 



Fás növény idáig csak szórványosan telepedhetett meg 

 a laposban, főleg néhány cserjefűz, Salix rosmarinifolia és 

 » cinerea. A lápréten azonban idővel megnövekedik a fák 

 száma és pedig most már nemcsak cserjék, hanem koronás 

 fák is nagyobb szerephez jutnak. Lassanként kialakul a 

 még záródatlan láperdő. Ez nálunk kétféle asszociációban 

 jelenik meg : ott, ahol a viz számottevően iszapos és ez az 

 iszapmennyiség még a láprét talajában is jelentős, a fehér 

 fűz szövetkezete (Salicetum albae) képviseli, ellenben, ahol 

 a viz kevéssé iszapos s igy a láprét tőzegje tisztább, ott a 

 nyirfa szövetkezete (Betuletum pendulae) inditja meg az 

 erdősödést. Megjegyzem itt pótlólag, hogy már a zsombék 

 és láprét is más asszociációban fejlődik ki az iszapos és a 

 tiszta vizű laposban. 



A láperdő a laposok legszebb és florisztikailag leggaz- 

 dagabb formációja. Ez a nem záródott fáju szövetkezet 

 azonban, amint a talaj földesedése előrehalad, azon mér- 

 tékben szegényedik el alsó emeletén a növényzetében, mert 

 a fák száma folyton gyarapszik, a.záródás kezd megindulni 

 s ekkor megjelenik a tölgy, mely végül átveszi a vezérséget, 

 előttünk áll a tölgyes (Quercetum roburis), amivel a szuk- 

 cesszió itt eléri a maga klimaxát s egyszersmind befejezi 

 progresszióját. 



Az egykori lapost feltöltötte a vizi, mocsári és lápi 

 növényzet által termelt szerves anyag s a légből hullott 

 por, az egykori vízszinten most a tölgyerdő talaja van. A 

 nyilt viz eltűnt, csak a talaj árja, illetőleg a csapadék öntözi 

 a növényzetet. A talajvíz ilyen helyen megreked, a benne 

 oldva levő sók, melyek mennyisége a felső rétegek kilúg- 

 zása következtében egyre szaporodik, alacsony vízálláskor 

 beszáradnak. A nátriumhidrokarbonatból (2 Na HCO3) rész- 

 ben szóda (Naa CO3), részben pedig nátriumzeolitszerű kol- 

 loid vegyületek keletkeznek, nevezetesen előbbi ott túlnyomó 

 mennyiségben, ahol a láperdőt nyirjes láp képviselte, utóbbi 

 pedig ott szabja meg a talaj jellegét, ahol hajdanta füzes 

 láp állott. A talajnak ezen átalakulását, mely mindenkor a 

 tölgyes mély talajában az egykori laposok helyén lép fel, 

 szikesedésnek nevezzük, 



A szikesedés a szukcesszió hanyatlását okozza. A töI- 



