3 Rapaics Raymund 



mégis a légből élnek. Ezért láthatjuk őket a legkülönfélébb 

 talajokon, mint például a Calluná-l, vagy a szélsőséges 

 sziklakók'^J. 



A biotikus szukcesszió-ciklusnak ezen összefoglaló ké- 

 pét még a következő részletekkel egészithetjuk ki. 



A növényszövetkezetek egymásra következésének fő 

 rendjét, mint láttuk, a növények táplálékigénye határozza 

 meg, úgy hogy bizonyos értelemben elmondhatjuk, hogy ez 

 a tan nem egyéb, mint a talaj kimerüléséről a gyakorlati 

 körökben már régóta vallott vélemények tudományos kiépí- 

 tése ; nagyon természetes azonban, hogy a növények egyéb 

 igényeiben meglevő különbözetek is szerepet kapnak a szuk- 

 cesszióban, így például az erdőben nagyon fontos szerepet 

 visz a fényigény. Erre Korzschinsky már régen rámutatott.^ 

 ugyanis megfigyelte azt, hogy erdeink fáinak csemetéi 

 fiatal korukban jóval igényesebbek fény tekintetében, mint- 

 sem hogy jól záródott erdőben ugyanazon faj csemetéi 

 erőre kaphatnának. Ebből a szempontból egy sorozat adó- 

 dik, melynek tagjai csemete állapotban mindig csak az előt- 

 tük levő faj által képezett erdőben elégíthetik ki fényigényü- 

 ket, minek a természetben az a következménye, hogy a 

 sorozat utóbbi tagja az előtte valót tiszta állományban és 

 teljes záródásban egészen elnyomja. így követi a nyirfát és 

 a nyárfát az erdei fenyő, a fekete fenyő és a tölgyek, eze- 

 ket a bükk, s ezt a luc vagy a jegenyefenyő. 



Amig a szukcesszióciklus progressziv felét fiziológiailag 

 aránylag könnyű ilyenféle magyarázatokkal megközeliteni, a 

 regresszió jelenségét már jóval nehezebb. Hanyatlás áll be 

 ugyanis a szukcesszióban nemcsak olyan szélsőséges ese- 

 tekben, mint a vaskőfok képződésekor, vagy a talaj elszi- 

 kesedése esetében, s olyankor nem igen tudunk más ma- 

 gyarázathoz fordulni, mint a nagyon kétes értékű talajunt- 

 sághoz. Graebner P. fenyéríanulmányában nagyon jel- 

 lemző példával szolgál erre, amikor a botanikus kertek 

 virágágyaira utal, hogy a nagy anyagtermelő növények né- 

 hány generáció elmultával az ágyak közepéről kivesznek, 

 ellenben boszorkánygyűrűkben évről-évre tovakúsznak centri- 

 fugális irányban. Az is tény, hogy ahonnan a növény ilyen- 

 kor kiveszett, oda vissza nem telepíthető földváltoztatás 

 nélkül, azonban ennek dacára sem sikerült e jelenségnek 

 általánosan kielégítő magyarázatát megadni, mert, mint tud- 

 juk, az amerikai fiziológusok gyökértoxin elmélete' nem 

 nyújtott eddig végleges eredményt. 



Végül még a szukcesszió-ciklus lezáródásának kérdé- 



' Korzschinsky S. : Über die Enstehung und das Schicksal der 

 Eichenwálder im mitileren Russland. Engl. Bot. Jahrb. XIll. 1891. 

 - Pa 11 ad in W.: Pflanzenphysiologie. 1911, 98—100. 



