Egy fejezet a növények társadalmi életéből. 7 



Nyers talajon nyers tápanyagok állanak nagy mennyi- 

 ségben rendelkezésre, azért ilyen helyen mindig a nyers 

 tápanyagokat igénylő növények az első települők. Ezek 

 többnyire és főként a legigénytelenebb kriptogamok, mosza- 

 tok, zuzmók, baktériumok. Magasabb rendű növények csak 

 rövidebb-hosszabb időköz után jelennek meg. És pedig elő- 

 ször az e u t r ó f o k, vagyis nyers anyagokból táplálkozó, 

 élénk anyagcseréjű, jelentékeny szerves anyag mennyiséget 

 termelő kormófiták. Sziklán, homokon, agyagon eleinte fő- 

 ként egyévesek szórt formációban, majd utánuk évelők 

 zárt gyepben, vizben pedig először a limnikus növények s 

 utánuk a telmatikus formációk. Az eutrófok anyagproduk- 

 ciójának következtében nagy mennyiségű szerves anyag 

 jut a talajba, mely azt többé-kevésbbé megváltoztatja, humi- 

 fikálja, viszont ugyanakkor a felszinen a nyers tápanyagok 

 megfogyatkoznak. Az eutrófok lassanként kiszorulnak a 

 növénytakaróból, mert nem elégithetik ki táplálék-szükség- 

 letüket, helyükbe jönnek a mezotrófok, melyek megelégesz- 

 nek kevesebbb nyersanyaggal is, mivel a korhadmányt is 

 fel tudják használni. Anyagcseréjük azért még élénkebb és 

 "nagyon sok szerves anyagot termelnek. Ez a formáció több- 

 nyire erdő, mely a szukcesszió-ciklus első, úgynevezett 

 emelkedő felét betetőzi s azért ezt a szerves anyagot leg- 

 nagyobb mennyiségben termelő szövetkezetet klimax-szövet- 

 kezetnek nevezzük. 



A szukcesszió-ciklus másik felét hanyatlónak mondjuk. 

 A vegetáció leromlása azonban néha csak hosszabb idő 

 múlva indul meg, mert a klimaxszövetkezet tagjai nagy 

 mértékben kisegítik egymást a táplálkozás tekintetében. Ám 

 azért idő.i^el mégis elkövetkezik a vegetáció leromlása vagy 

 pusztán a talaj kiélése következtében, vagy pedig ehhez 

 még hozzájárul a klimaxszövetkezet munkájának egyéb hát- 

 rányos következménye is, igy például a felszíni humusz 

 egészen elsavanyodik, viszont ugyanakkor a kilúgozott ta- 

 lajszint alatt a növényzetre kártékony anyagok halmozód- 

 nak fel keskenyebb vagy vastagabb rétegben, mint például 

 nyirkos klimavidékeken a vasvegyületek (Ortstein), száraz 

 éghajlat alatt pedig a nátriumvegyületek (szikfok). Ezek a 

 változások a növényzetben nagy eltolódást idéznek elő, a 

 mezotrófok lassanként eltűnnek, helyükbe lépnek az oligo- 

 trófok, vagyis majdnem egészen a légből hulló porból és 

 nedvességből, vagy időszaki áradásokból élő növénykék, 

 mint a tőzegmohok, vagy a fenyér hangája (Ca//una) vagy 

 a szik lézengő törpéi. 



Az oligotróf asszociációkkal a szukcesszió-ciklus be- 

 fejeződik, azért ezeket az asszociációkat zárószövetkezeteknek 

 nevezzük. Ezek táplálkozás szempontjából egészen függet- 

 lenek a talajtól s ha bár nem a levegőben foglalnak helyet, 



