5 Rapaics Raymund 



a középdunamelléki országok növényéletét feltáró művében, 

 melyben tudvalevőleg Középmagyarország növényföldrajza 

 is megalapoztatott. Valóban, az első szukcesszióra vonatkozó 

 megfigyelés az Alföldről ered. K e r n e r ugyanis az általa 

 leirt jellemző homoki formációk, a Chrysopogon, Stipa 

 és B r o m u s szövetkezetekre vonatkozólag határozottan ki- 

 mondja, hogy ezek a homoki mező növényzetének csak 

 fejlődési fokai^ 



Később is szerepel a szukcesszió, ha nem is külön 

 megnevezve, a legtöbb növényföldrajzi műben, amelyik t. i. 

 helyi tanulmányok alapján készült. G r a e b n e r-nek az 

 északnémet fenyérekről irott s már emiitett művében szin- 

 tén jelentős szerepet visz, de különösen figyelmet érdemel 

 e tekintetben W e b e r C. munkássága, aki a németországi 

 lápokat tanulmányozta s tanulmányainak eredményeként a 

 lapok növényszövetkezetének.szukcesszióit is pontosan meg- 

 állapiíotta, sőt azoknak növényföldrajzi jelentőségét is igen 

 messzemenőleg tisztázni igyekezett. 



Lássuk mármost a szukcessió jelenségeit közelebbről! 



Ha valahol nyers kőzet szabadul a föld színére, le- 

 gyen az szikla, törmelék, homok vagy akár viz, azonnal 

 tanyául szolgál a növényeknek, melyek mind jobban hatal- 

 mukba keritik és mind gazdagabban ékesítik. Ám a növé- 

 nyek ilyenkor bizonyos sorrendben jelennek meg az uj talajon 

 s ez a sorrend a fajok, illetve szövetkezetek igényével szo- 

 ros összefüggésben van ; azt mondhatjuk, hogy az egyes 

 szövetkezeteknek az ökmén különféle tényezőivel szemben 

 tanusitott igénye egyenesen megszabja a szövetkezetek egy- 

 másra következését. 



Tekintsünk el a különféle klimabirodalmaktól, tekint- 

 sünk el a különféle talajviszonyoktól, zárjuk ki az emberi 

 hatásokat is, akkor azt találjuk, hogy a szövetkezetek egy 

 ciklus meghatározott sorrendjében követik egymásj s ez az 

 épen, amit szukcessiónak nevezünk, még pedig C o w 1 e s 

 után egy ilyen teljes sort biotikus szukcessió-ciklusnak. Azt 

 is megállapíthatjuk, hogy a szukcessió minden esetben s a 

 föld bármely helyén bizonyos hasonló jelenségeket mutat, 

 noha a szukcesszió egyes fázisai, az egyes asszociációk 

 különböző helyeken floriszííkailag lényegesen különböznek 

 egymástól. 



^ Kerner A.: Pflanzenleben der Donaulaender. 1863. 95. „A há- 

 rom itt megrajzolt (alföldi) növényformáció nem mindig határolódik el 

 élesen egymástól, hanem gyakran egymásba olvad és igy sajátos közép- 

 fokok'egész sora keletkezik. Azonban épen ez az összeolvadás nagyon 

 érdekes, mert figyelmes szemléletnél azt mutatja, hogy a három növény- 

 formáció határozott genetikus kapcsolatban áll egymással és hogy valójá- 

 ban csak egy-egy fejlődési foka ugyanazon vegetáció-takarónak, mely 

 zöld és virágokkal himes szőnyegét fokról-fokra szövi a fehér pusztaho- 

 mok fölött." 



