* 



4 Rapaics Raymund 



kezelt, elismerési nyer a növényföldrajzban^ és szoros kap- 

 csolatba lép a növényföldrajzi kartográfiával," mely ma már 

 jellegzetesen tükrözi vissza a modern növényföldrajzi preci- 

 zitást, igy például a Württembergben székelő természettudo- 

 mányi egylet bizonyos geobotanikai kiadványai^ és a 

 kanzaszi gyógynövényekről szóló tudósítások.* Nagy fon- 

 tossága van továbbá annak, hogy a növényszövetkezet fo- 

 galma milyen specializálódáson ment át az utóbbi időben ; 

 Grisebach 1838-ban alapitotta meg a formáció kategóri- 

 áját, mint oikológiai egységet, azóta szűkebb kategóriák je- 

 lentékeny száma (asszociáció, fáciesz, szukcesszió, vegetáció- 

 tipus stb.) teszi lehetővé a pontosabb megkülönböztetéseket.^ 

 A helyi tanulmányokból eredő precizitás juttatott először 

 komoly szerepet a nővényföldrajzban az apró termetű krip- 

 togamoknak ; moszatok, zuzmók, baktériumok, gombák és 

 mohok növényföldrajzi szerepének tisztázása a modern 

 oikológiai törekvésekben nevezetes helyet foglal el. 



Nem mulaszthatom el végül kiemelni azt, hogy ezek 

 a modern növényföldrajzi törekvések legújabban Svájcban 

 reprezentatív eredményt is szolgáltattak, ugyanis a Svájci 

 term.észetkutatók szövetségének növényföldrajzi bizottsága 

 mintaszerű monográfiákban mutatja be az Alpok intim nö- 

 vényföldrajzi problémáit ; e monográfiák „Beitráge zur geo- 

 botanichen Landesaufnahme" cimű gyűjteményes vállatban 



jelennek meg. 



* 



Az északnémetországi fenyérekről szóló művében 

 jegyzi fel Graebner P. a következőket:*^ „A kolbergi 

 erdőben, melyben első botanikai tanulmányaimat végeztem, 

 tanuló korunkban megjegyeztük magunknak bizonyos fajok- 

 nak könnyen hozzáférhető termőhelyeit, emitt egy vad- 

 almafa, amott egy sajátságosan nőit mogyoróbokor, vagy 



^ B r i q u e t J. : Les méthodes statistiques applicables aux recher- 

 ches de floristique. Bull. L' Herb. Boiss. I. (1893) 133—158. — Érdekes 

 módon értékesíti a statisztikái a növényföldrajzban Palmgren A. Egyik 

 dolgozatában (Studien über die Laubwiesengebiete Alands ; Acta Soc- 

 pro Fauna et Flóra Fennica, 1916) a véletlennek vizsgálja meg növény- 

 földrajzi szerepét, egy másikban pedig (Die Enffernung als pflanzen- 

 geographischer Faktor, ugyanott, 1921), a távolságnak szerepét kutatja ugyan- 

 ezen szempontból.) 



- Shröter C. : Uber pflanzengeographische Karten. Áctes du 

 III. me congrés intern, bot. 1910. II. 97—154. 



^ Eichler J. Gradmann R. és Meigen W. : Ergebnisse pflan- 

 zengesgraphischer Durchforschung von Württemberg, Baden und Hohen- 

 zollern, l906. óta évenként. 



^ Hitchcock A.: Sixth report on Kansas weeds. Exp. Station 

 Kansas St. Agr. Coll. 1898, 113—164. 



■^ Rubel E. : Compte rendű des Travaux de la Section de Phyto- 

 géographie. Actes du III. me congrés intern, bot. 1910. I. 117 — 164. — 

 Cajander A.: Über Waldtypen II. 1921, 18—20. 



^ Graebner P.: Die Heide Norddeutschladns. 1901, 88, 



