2 Rapaics Raymund 



tesen a gyarmatállamok kincseinek, termékeinek, természeti 

 furcsaságainak összegyűjtése és felhalmozása, az a XIX. 

 század folyamán komoly és rendszeres tudományos kutatá- 

 sokhoz szolgált nélkülözhetetlen eszközül, amennyiben a 

 felnövekedett kereslet kielégítésére csak egy módszer állott 

 rendelkezésre, talpra állitani a gyarmatállamok megzavart 

 gazdasági életét és beleoltani ebbe az újkori civilizáció 

 minden energiáját, egész feszültségét, aminek pedig első 

 feltétele a rendszeres és tudományos természetkutatás. 



^ így jutott vezérszerephez a gyarmatpolitika a XIX. 

 század folyamán a természettudományokban és többek 

 között a növényföldrajzban is. Ha a múlt század reprezen- 

 tatív növényföldrajzi műveit áttekintjük, — talán elég, ha 

 Humboldt, de Candolle, Grisebach, Engler, 

 Schimperés Warming neyét emlitem — tisztán áll 

 előttünk, hogy a múlt század reprezentatív növényföldrajzá- 

 nak bármi nagy volt is a központi problémája, tulajdon- 

 képen mégis csak egy tárgya volt : a világrészek növény- 

 zetében mutatkozó földrajzi különféleségek magyarázata és 

 rendszere. 



Meg kell azonban állapitanom azt, hogy ma már, 

 amikor a XX. században is elbúcsúztunk két évtizedtől, a 

 növényföldrajz vezérelve, lényegesen megváltozott. A vál- 

 tozás magyarázatát megint a gyarmatpolitika eltolódásaiban 

 kereshetjük. Aki ugyanis figyelemmel kiséri ezt a hatalmas 

 világkérdést napjainkban is, hamarosan észreveheti, hogy 

 a gyarmatok gazdasági fellendítése olyan törekvéseket hívott 

 életre, melyeknek eredményeként a múlt században a 

 gyarmatpolitikában megszabott határok szétszakadtak, a 

 gátak lerombolódtak s mindenütt önállósitási és izolációs 

 törekvések jutottak felszínre.^ Ezek a törekvések csakhamar 

 elterelték az érdeklődést más terekre, melyeket eddig a 

 világpolitika csak másodrendű jelenségnek tekintett s az 

 önállósitási és izolációs törekvések a tudományban is, neve- 

 yetesen a növényföldrajzban is az idáig vajmi kevés figye- 

 lemre méltatott helyi, de rendkivül preciz és intim tanul- 

 mányokat helyezték előtérbe. 



Bennünket, akik olyan országban tanulmányozzuk a 

 növényeket, mely maga is sok tekintetben osztozott a gyar- 

 matországok sorsában és amelynek anyagi eszközök nem 

 állottak olyan mértékben rendelkezésre, hogv az európai 

 gyarmatpolitikában nevezetesebb módon részt vehetett volna, 

 nagyon közelről érdeKelnek az újabb növényföldrajzi jelen- 

 ségek, mert hiszen úgy, miként más hasonló kisebb és 

 izoláltabb országban, így Svájcban, Lengyelországban, 



^ Aki nem szakmunkákból kívánja ezt megismerni, az olvassa el a 

 világhirű indus: Tagore R. „Emlékeim" cimű művét. 



