134 íVlágocsy-Dielz Sándor 



szagban először figyeltek meg 1907 őszén és amelynek ha- 

 zánkban való megjelenéséről 1908 év ősze óta van biztos 

 tudomásunk.^ Ez idő óta az egész ország tölgyeseiben el- 

 terjedt és tuciomásom szerint minden évben megjelenik ki- 

 sebb-nagyobb mértékben. Elterjedése ellenére azonban Euró- 

 pában a legutóbbi évekig konidiumokkal való szaporodása 

 volt ismeretes. A lisztharmatot jellemző peritheciumok fej- 

 lődését kétségen kivül csak Arnaud és Foéx figyelte meg 

 191 l-ben Cavillargues mellett Franciaországban." Dr. Behrens 

 J., 1920. október 9-én Hildesheim mellett találta meg a pe- 

 ritheciumokat, egyetlen egy levélen.' 



A tölgylisztharmatot én is évek óta figyelemmel kisér- 

 tem, de minden eredmény nélkül, mig végre az 1922. év 

 őszén bőségesen találtam meg a peritheciumokat és pedig 

 első Ízben 1922- ev szeptember ho 24-én, Budapest környé- 

 kén, a Zugligetben, a Mátyás király-út alatti cserjés terüle- 

 ten a Csiflagvölgyi-út közelében és pedig elég bőven. Majd 

 ugyanazon év október hó 8-án ugyancsak Budapesten a kis 

 Hárs-hegynek a Ferenc-halom felé eső lejtője alsó részén és 

 pedig olyan bőségesen és fejlett állapotban, hogy a Magyar 

 Nemzeti Múzeum exsiccata kiadványa számára is bősége- 

 sen begyüjthettem. 



A peritheciumokat a budai hegyekben tenyésző összes 

 tölgyfajokon megtaláltam, kivéve a csertölgyet, amelynek 

 iisztharmatos leveleit eredmény nélkül vizsgáltam. A peri- 

 'theciumok a fiatal sarjak, vagy a késői (Szent János) hajtá- 

 sok levelein fejlődtek ki leginkább, és pedig azokon, ame- 

 lyeket a nap sugarai- hosszabb-rövidebb ideig értek. Teljesen 

 beárnyékolt leveleken hasztalan kerestem, de a félárnyék- 

 ban levőkön itt-ott akadt egy-egy perithecium. A napnak ki- 

 tett leveleken bőségesen fejlődtek, sőt már spóráikat is meg- 

 érlelhették, mert a sárgás, sárgásbarna peritheciumok mel- 

 lett egészen feketéket is találtam. 



Ezek után az eredmények után kérésemre többen ér- 

 deklődtek a peritheciumok megjelenése iránt és sikerült is 

 többeknek azokat megtalálni még ugyanezen hónapban igy 

 Dr. Varga Ferenc tanár úrnak .^ szód környékén. Kará- 

 csonyi Jenő egyetemi tanársegédnek Esztergom vidékén és 

 egy hallgatónak .Miskolc mellett^ amiből arra következtetek, 



'Róth Gyula: Érdekesebb e.setek a központi erdészeti állomás 

 munkaköréből. Erdészeti Kísérletek X. 1908. 126. 1. — Dr, Kövessi Fe- 

 renc: A tölgyet pusztitó lisztharmat gombáról es az ellene való védeke- 

 zésről. Erdészeti Lapok XLIX. evf. 1910. 352—363. 390-39^. 



^ Comptes rendus de l'Acad. Paris 1912. vol. 154. p. 1302. 

 . •' Die Perithecien des Eichenmehltaus in Deutschland. Zeitschrift 

 iür Pflan'enkrankheiten. Bd. XXXI. 1921. S. 108-110. 



''Bálás Emil m. kir. főerdőmérnök Tatáról 1923 év január havá- 

 ban küldött peritheciumos tölgyfa leveleket Fehér Dániel főiskolai 

 íanár úrnak. Erdészeti Lapok. LXII. évf. 1923. 71. 1. 



