138 Moesz GVisztév 



harmat morfológiai sajátságai eltüntették még azt a kis kü- 

 lönbséget is, amit esetleg fel lehetett volna tételezni a kü- 

 lönböző helyről származó alakok között. Griff on és Mau- 

 blanc nagy fontosságot tulajdonitottak a függelékek elága- 

 zásában található csekély eltéréseknek. Ez az eltérés — 

 amelyet különben alig lehet érzékelhetően leirni — valójá- 

 ban nincs meg, mert gazdag anyag vizsgálata közben egy 

 és ugyanazon helyről való anyagban az elágazás formái- 

 nak a legnagyobb változatosságát lehet megtalálni. Alkal- 

 mam volt Passerini tölgylisztharmatjának peritheciumait 

 is több példányon megvizsgálni.^ Ezek függelékein az 

 elágazások éppen olyan változatosak, akár a magyaror- 

 szági gombákon, és ugyanazokat a formákat mutatják. 



Az amerikai M. abbreviata részletes leirását Arnaud 

 és Foéx", továbbá Griffon és Maublanc' dolgozataiból 

 és ábráiból ismerem. Ezekből is csak azt a meggyőződést 

 nyertem, hogy a pármai (Passerini 1875), a francia (Ar- 

 naud-Foéx 1912), a budapesti (Mágocsy-Dietz S. — 

 Moesz 1922), az aszódi (Varga F., 1922), és az Iszka-hegyí 

 (Moesz 1923), íölgylisztharmatnak azonosnak kell lennie az 

 amerikai M. abbreviata-va\. Utóbbi névnek megvan az a 

 nagy előnye is, hogy már legelső leirása is felismerhetővé 

 teszi a szóban levő gombát és lehetetlenné teszi az össze- 

 tévesztést akár a M. extensával akár a M. calocladophorávaL 



Könnyebb áttekinthetőség kedvéért a különböző tölgy- 

 lisztharmat féléket így csoportosíthatjuk : 



l.a) A függelék 2^2 — 6-szor hosszabb a perithecium 

 átmérőjénél . . . M. extensa Cooke et Peck. 



l.b) A függelék rövidebb 2. 



2. a) A függelék nyele az elágazás koronájában is 

 tengelyként folytatódik. M. calocladophora. Atk, 



2. b) A függelék nyele nem folytatódik tengelyként, 

 hanem már az elágazás kezdetén villásan ketté- 

 oszlik M. abbreviata Peck 1876. 



Ugyancsak könnyebb áttekinthetés céljából közlöm a 

 következő táblázatot, mely a különböző helyről származó 

 tölgylisztharmat morfológiai tulajdonságairól nyújt tájékozást. 



* A M. N. Múzeumban; Rabh. Fungi Eur. No. 2032. Calocladia. 

 penicillata Lév. Forma: quercus. Parmae: in sepibus hortipublic, rarissime. 

 Novbr. 1875. G. Passerini. 



i Arnaud ef Foéx in Comptes rendues des séances de I acad. d. 

 se. (1912). p. 124 et 1302. 



^Griíion .!t Maublanc in Bull. Soc. Myc. Fr. XXVHl. (1912). p. 88. 



