— 168 — 



som Lindertiden dsekker store Flader af Landevejstraeemes Stammer, 

 derefter denne og andre Physcier i Frugt og iindertiden Lecanorn 

 subfusca (L.), derefter Evernier og Ramaliner. Den stserke Udvikling af 

 Soredier tyder paa et sygeligt Liv for Likenerne, men noget er ved 

 Sorediedannelsen ejendommeligt for de enkelte Arter og Slaegter, 

 saaledes kan Lecanora varia (Ehrh.) paa den lysere Side af Gran- 

 stammer ofte fmdes med Frugter og normal Thallus, men paa den 

 skyggede Side som et sorediest Lag; den naer beslsegtede og endnu 

 hyppigere L. subfusca (L.) Andes derimod kun meget sjelden med 

 Soredier. Paa den store og meget udpraegede Slaegt Gyrophora, 

 som er udrustet til at leve under de barskeste Forhold i Fjelde og 

 arktiske Egne, er der ikke fundet Soredier, tildels maaske fordi 

 Vantrivninger under saadanne Forhold vanskeligt kan leve. Der- 

 imod bar jeg paa en stilket Varietet af Gyrophora fra Gronland 

 fundet unge Planter udvoksede fra det normale Barklag, hvilket 

 man ogsaa bar fundet paa Sticta pidmotiaria (L.) og Parmelia 

 saxatilis var. omphalodes (L.), alle maaske dog fremkomne fra 

 Isidier (se nedenfor). Man vil maaske indvende, at en saa byppig 

 Dannelse som Soredier nseppe kan betragtes som sygelig. Ifald 

 dette var rigtigt, kunde man efter Analogi betragte Tuberkulose 

 som noget normalt for Mennesket. Naar man under Mikroskopet 

 sammenligner Gonidier og Hyfer fra et Soredium med de samme 

 Organer fra et Stykke normal Tballus, vil man, som anfort, nseppe 

 vaere i Tvivl om, bvilke der ser ud som syge, og hvilke som sunde. 

 Man finder ofte i Skovens Skygge, som naar Traeerne er klof- 

 tede ved Roden, et afsmittende bvidgraat eller graagront pulver- 

 agtigt Overtraek, som undertiden breder sig noget paa den nsermeste 

 Jord. Dette Stovlag kaldes Lepra (bedre end Lepraria, da hint 

 betyder Spedalskhed, medens dette ser ud som om det skulde 

 vsere Navn paa en Slaegt). Det betegnes undertiden som „Soredial- 

 anfliige" eller lignende, fordi Tanken om denne Oprindelse paa- 

 trsenger sig, baade makro- og mikroskopisk, og det aldrig findes 

 med Frugter. Paa steerkt skyggede, blottede Trserodder kan Lepraen 

 i Fordybninger vsere gennemvsevet af fremmede Mycelier. Ikke 

 .sjelden kan man med storre eller mindre Sikkerhed angive, fra 

 hvilken Lavart en Lepra stammer. Ovenfor naivnede vi Lecanora 

 varia med sin ejendommelige hvidgronne Farvetone baade af 

 Thallus og Lepra. De store, hvide Sorediehobe paa Pertusaria, 

 hvilke pyntes med Navnet Variolaria, samt den saedvanlige graa 

 eller gule Pertusaria-L^^va. er ogsaa almindelig, isser paa den 



