— 262 - 



t. Eks. i Maengde i Torsted Sande (Hedens Indsande synes ievrigt 

 at vaere ugunstig Jordbund for dens Trivsel). I Sammenhseng 

 hermed kan det ngevnes, at den indenfor den diluviale Hede fore- 

 kommer saavel paa Bakkeeer som paa Flader. 



Overfor Jordbundens Fugtighedsforhold viser Arctostaphylus 

 en mere konstant Optraeden end Flertallet af vore indenlandske 

 ,Lyngplanter". Ti den lever som Kegel kun i den t0rre Gal- 

 1 una- Hede, undgaar Erica-Heden og vokser aldrig i Hedens Keer 

 .eller i Lyngmoser; at den undgaar Moserne, er allerede ngevnt af 

 Foeke (7). Ofte angiver den slaaende smukt Greenserne for de 

 to Formationer, hvor Lynghede og Lyngmose modes. Saaledes i 

 det ovenfor naevnte Terrsen: Ulsted Rimmer og Ulsted Mose, Her 

 veksler lave, hedeklaedte Rimmer med lyngmosefyldte Dobber; ofte 

 er Forskellen i Niveauet mellem de to Formationer meget ringe, 

 og Vegetationsdsekket, som i saa mange Henseender er ens for 

 Rimmer og Dobber i denne Egn, synes ved forste 0jekast ikke at 

 give noget Holdepunkt for Adskillelsen. Men meget hurtig vil man 

 finde, at man ved Hjoelp af Arctostaphylus kan orienteres i For- 

 holdene, idet den vokser i Maengde paa alle Rimmer, just til 

 Graensen mellem Rimmer og Dobber, og ganske mangier i Dob- 

 bernes Lyngdajkke. 



Arctostaphylus uva ursi er ubetinget lyselskende; den fore- 

 kommer derfor ikke i Jyllands naturlige eller kunstige Skovsamfund. 

 Baade Lovskove (derunder Krattene) og Naaleskovene undgaar den. 

 End ikke i de lyse Fyrreskove synes den at forekomme, f. Eks. ikke 

 i Fyrreskov-Partierne naer Silkeborg, der omtales lidt nsermere 

 senere hen; disse Plantninger er aabenbart for taette, meget mindre 

 aabne end de Fyrreskove, hvori den optraeder i vore Nabolande 

 mod Nord og Syd. Efter Graebner (10, t. Eks. S. 239) slutter 

 den sig oftest til Fyrreskoven. Han siger: „Nieht selten allerdings 

 begegnet man ja kleineren Bestanden der Barentraube auch auf 

 offenem Gelande; aber diese Vorkommnisse treten doch so zuriick 

 hinter dem massenhaften Auftreten unter Kiefern, dass diesem als 

 den typischen der Vorzug zu geben ist." I Danmark er den der- 

 imod i Nutiden knyttet til den skovlose Hede, og fra dens Op- 

 traeden her er der nu intetsomhelst, der berettiger til en Slutning 

 som Graebner' s, at den „liebt .... einen gewissen Windschutz 

 und leichte Beschattung durch busehige oder vereinzelte Kiefern" 

 (S. 153). Maaske bar Forholdet vaeret et andet, da Skovfyrren 

 levede her i Landet; det er jo muligt, at den dengang liar vaeret 



