— 334 



han tilfejer der, at dette belt ud stadfaester bans foran givne Beskrivelse 

 af, at Alaria esculenta ikke skifter Bladet periodisk (i alt Fald paa Faer- 

 0erne). 



Mit omtalte Brev indeholdt ikke noget endeligt Resultat, men var 

 kun en forelabig Bemaerkning om, bvad jeg mente at have set. Og dette 



viser sig nu ved mere indgaaende 

 Unders0gelser at maatte modificeres 

 lidt, saaledes som det vil fremgaa af 

 det felgende: 



Alaria esculenta naar, som be- 

 kendt, sin sterste Laengde i Lobet af 

 Sommeren. Laengdevaeksten aftager 

 staerkt benad Efteraaret. Den spise- 

 llge Midtribbe faar paa denne Tid en 

 afskyelig salt Smag, saa nser som et 

 kort Stykke ved Stilken, hvor den 

 bebolder sin sadlige Smag (et Tegn 

 paa, at den paa dette Sted endnu er 

 frisk). Hen i December er Laengde- 

 vaeksten belt ubetydelig. Da det 

 imidlertid paa Grund af urolig S0 er 

 ret vanskebgt at komme til Stranden 

 paa de udsatte Kyster bver Dag ved 

 Vintertid, kan der ikke godt siges 

 noget bestemt, om der overbovedet 

 foregaar Vaekst paa denne Tid; men 

 saa meget er sikkert, at paa Graensen 

 mellem Blad og Stilk er Midtribben 

 af Alaria esculenta altid frisk. 



I Almindelighed bortslider Braen- 

 dingen den storste Del af de lange 

 ylZaWablade, saa at der ved Aarets 

 Begyndelse kun findes forholdsvis faa 

 Individer med ordentlige Blade; disse 

 ere dog af ringe Laengde (ca. 10 — 50 

 cm.) og meget forrevne, De aeldre 

 og sterre Eksemplarer rives lettest 

 bort, saa at af dem sidder ofte ikke 

 andet tilbage end den sorte Stilk; 

 men naar Foraaret kommer, vokser 

 der Blade paa Stilkene, dog bliver disse Blade ofte misdannede i Farst- 

 ningen. Bladet udvikles f. Eks. kun paa den ene Side af Midtribben. 



I Februarrnaaneds ferste og anden Uge tiltager Laengdevaeksten tem- 

 melig pludselig, og da denne foregaar paa Graensen mellem Stilk og Blad, 

 afder de ydre Dele af det lange Blad snart saa meget, at dets gamle 

 Parti af Bladet bliver ubetydeligt. 



Paa Grund af den hurtige Tiltagen i Vaekst skydes den Del af Bladet, 

 der i Vinterens Lob bar staaet og smaagroet, rask fremefter, og da der 

 mellem den Hastigbed, hvormed Vaeksten foregaar for og efter den forste 

 Del af Februar, er meget stor Forskel, bliver Resultatet omtrent det 



Formindsket til Mio. 



