— 263 



en konstant Ledsager af Fyrren paa „FyiTeheder". Efter Fyrrens 

 Foi'svinden har den i saa Fald holdt Stand i Heden, ganske upaa- 

 virket af Mangelen paa Beskygning. I alt Fald Lovskovene har 

 Arctostaphylus ingensinde s0gt. Ti sammenlignende lagttagelser 

 dels fra Heder naer Lovskov (og Rester deraf), dels fra Heder, hvor 

 Skove nu mangier eller maaske aldrig har staaet, kunde tyde paa, 

 at den nu raadende Udbredelse af Arctostaphylus staar i et vist 

 Afhaengighedsforhold til Preeeksistensen af Lovskov. — For den vege- 

 tative Udvikling af Arctostaphylus synes Ekspositionens Art at vgere 

 uden Betydning. 



Paa de (ikke talrige) Kim planter eller ganske unge Planter, jeg 

 har fundet i Naturen, ses det, hvorledes Primroden vokser kraftig 

 til, og et Par Cm. under Jordens 

 Overflade sender meget svagt 

 positivt geotropiske Redder ud 

 til alle Sider. Medens disse Rod- 

 grene breder sig lige i Overfladen 

 af Jorden, traenger Primroden 

 betydelig laengere ned ; den er 

 ganske vist laenge bvende, men 

 har naeppe nogen s^.ideriig Be- 

 tydning for seldre Individer, hvis 

 lange krybende Skud hurtig for- 

 synes med Adventivradder. Disse 

 dannes, som omtalt af Warming 

 (44, S. 46), ikke i nogen stor 

 Msengde; i det man fors0ger at 

 losrive Grenene fra Jorden, maer- 

 kes dette let — lange Stykker fjaernes uden synderlig Modstand. 

 Adventivrodderne er oftest temmelig korte og holder sig kun til 

 Lyngskjolden; undtagelsesvis gaar de dybere. De giver altsaa ogsaa 

 deres Bidrag til Humuslagets Opbygning. 



Mykorrhizadannelsen er paa Adventiv-Rodderne sserdeles livlig, 

 men fremkommer forovrigt ogsaa paa Kimplanternes Primrod i 

 deres forste Leveaar. Mykorrhizerne er ca. 1 Mm. lange, i Spidsen 

 koralformet grenede og naturligvis forholdsvis stserkt opsvulmede 

 (se Fig. 1); de minder ikke lidet om de buskede og dikotomt for- 

 grenede Mykorrhizer hos Bjsergfyr, der er beskrevne af P. E. Miiller 

 (27, S. 16, Fig. 2). Saa vidt mig bekendt, er Mykorrhizerne hos 

 Arctostaphylus uva ursi ikke tidligere omtaite ; hverken Frank 



Fig. 1. 



Mykoirhiza af Arctostapliylus 

 uva ursi. Ca. 35 : 1. 



