— 383 — 



Isenge paa Hypherne, lige til Efteraaret. Denne sidste Omstaendighed be- 

 virker, at det er meget let at erkende denne Art i Naturen. Hos forma 

 stelligera fremkommer Udvgeksterne derved, at en indre Membran i Oogon- 

 vaeggen skyder sig ud gennem tyndere Steder i den ydre (Porer). 



Paa samme Hyphe kan saavel f. stelligera som normale Oogonier 

 forekomme. 



Meget almindelig paa nedfaldne Grene af forskellig Art (sjoeldnere 

 paa dyrisk) og andet vegetabilsk Substrat. I Naturen bar jeg iagttaget 

 den felgende Steder: 



a. Hovedformen. 



Sj.: Kildesoen i Dyrehaven, Askemose i Ermelunden, Askemose ved For- 

 tunen, Dam ved Frederiksdal, Seidamsmosen i Jonstrup Vang, Gruft ved Sonder S0, 

 Charadam i Bondernes Hegn ved Bagsvajrd, Dam i Aldershvile Skov, EUegroft 

 i Ruderhegn, Askedam i Ruderhegn. Ellegi0fter syd for Log S0 i Ruderhegn, 

 Langedam 1 Ruderhegn, Carls So v. Hillerod, Dam ved Landevejen i Store Dyre- 

 have, Groft i Krogerup Skov, Mose ved Ornsholm ved Teglstrup Hegn, Groft 

 ved Storkevadska?ret i Gribskov. — Jyll.: Morke S0 ved Svejbaek; Lille So i 

 Silkeborg Nordskov. 



/9. forma stelligera; Fig. Ill, d, 



Mose ved Soro ved Vejen til Tjustrup So, Gharadam i Bondernes Hegn, 

 Teglgaardssoen ved Hillerod, Grib So, Slaaen So ved Svejbssk, Lille So i Silke- 

 borg Nordskov. 



Jeg bar baft Hovedformen i Kulturer fra andre Lokaliteter end ovennsevnte, 

 nemlig: Farum So, Groft ved Prinsessestien, Bollemosen, Dam i Skovbrynet 

 ved Hojbj^rg (Ruderbegn), 0dam i Indelukket v. Hillerod, Mose ved Lille Grib 80. 



10. Achlya decorata sp. nov., Fig. Ill, a og e. 



Habitus ut Achlya racemosa. Oogonia globosa, dense racemosa sine 

 foraminibus, spinis conicis non vel parum coloratis plus minus cuspidatis 

 munita. Diam. oog. sine emerg. 30—45/^; cum emerg. 45 — 70^. Ovum 

 singulum. Antheridia (1 — 2) ut in Achlya racemosa. 



In ramulis dejectis Fraxini excels. Ermelunden, Sjffilland. 



Man kunde formode, at denne Art kun var at opfatte som en Varietet 

 af Achlya racemosa og som saadan var at betragte som en forma stelligera, 

 der var forsynet med spidse, koniske Udvgekster. Jeg bar paa en Hyphe, 

 der var isel besat med typiske rfecora^a-Oogonier iagttaget et enkelt Oogo- 

 nium, der lignede det typiske Achlya racemosa-Oogonium og (Fig. Ill, e), og 

 et, der indtog et Mellemstadium mellem dette og de belt udviklede decorata- 

 Oogonier, men dette Mellemstadium svarede ikke belt til forma stelligera. 

 Endvidere staar Oogonierne hos Achlya decorata paa en belt anden Maade 

 end hos Achlya racemosa , langt taettere , na^sten sammentroengt. Men 

 meget fja^rnt besla^gtet med Achlya racemosa er denne Art dog ikke. 

 Det n?evnte Eksempel viser, at denne Art kan variere mod Achlya racemosa; 

 hvor vidt denne Variation kan gaa , ved jeg dog inlet om. Ogsaa her 



