- 443 — 



ligefrem en Revolution. Medens man tidligere havde arbejdet med Gser 

 af ukendt Sammensaetning, men som ved Hansens Undersegelser viste 

 slg ofte at indeholde vilde Gajrarter, der fremkaldte daarlige Egenskaber 

 hos 011et, lykkedes det Hansen at gennemfore Indforelsen af rendyrkede 

 Gserracer, hver stammende fVa en eneste Gelle. Dette skete dog ikke 

 uden sla^rk Modstand fra J. G. Jacobsens Side; men da denne forst var 

 brudt, i 1883, blev efter Hansens Princip rendyrkede Gaerracer snart ind- 

 fert ogsaa i andre Bryggerier, og nu til Dags anvendes de i naesten alle 

 Bryggerier og ogsaa i andre Gaeringsindustrier. 



Men ogsaa paa det rent videnskabelige Omraade liar Hansens Under- 

 sogelser haft stor Betydning. For den egentlige Ggeringsfysiologi bar ban 

 vel ikke virket saerlig meget; dog kan det naevnes, at ban paaviste, at 

 Monilia Candida kan forgsere Rorsukker direkte, medens Gaerarterne ferst 

 omdanner det til Monosaccbarider ved Hjselp af et udskilt Enzym Inver- 

 tin. Senere bar det dog vist sig, at den samme Omdannelsesproces 

 foregaar inde i Gellerne bos Monilia Candida ved H.jaelp af det samme 

 Enzym. De af bans Unders0gelser der bar den allerstorste almene 

 Interesse er vel nok dem om Arveligbed bos Gaerarterne. De var i 

 Virkeligbeden laenge de eneste brugbare Undersogelser over Arveligbed 

 bos lavere Planter, fordi de var anstillede med absolute Renkulturer med 

 Udgangspunktet fra en enkelt Gelle. De er udforte med overordentlig 

 stor Udboldenbed, i stort Omfang og igennem talrige Generationer. Det 

 lykkedes bam ved saadanne Fors0g at faa fremkaldt en sporelos Race 

 af en Art, som normalt dannede Sporer, ved at dyrke den under ekstreme 

 Temperaturforbold. Hojst interessante er ogsaa bans omfattende Forsog 

 over Overgaer og Undergser, som viste, at der i lange Raekker af Ren- 

 kulturer af Overgaer pludselig opstaar enkelte Geller af Undergaer, eller 

 omvendt. 



Naesten alle Hansens Arbejder siden bans Ansaettelse paa Garlsberg 

 Laboratorium staar i nojeste Forbindelse med bans Virksombed ved dette. 

 Kun et enkelt fremtraeder snarest som et Tillaeg til bans Arbejde over 

 Godningssvampene. Han faerdedes beller ikke meget i Botanikernes Kreds. 

 I Botanisk Forening bar ban holdt et Par Foredrag i 1876 — 77, men i 

 de sidste 30 Aar bar ban vist neppe deltaget i Foreningens Moder. Der- 

 imod tog ban jaevnlig Del i Foreningens Efteraarsekskursioner, bvor bans 

 Interesse saerlig var rettet mod Agaricineerne, og ban blev ogsaa et virk- 

 somt Medlem af Foreningen til Svampekundskabens Fremme. Forevrigt 

 var Hansen en ensom Natur. Dette beroede vistnok paa noget medfodt, 

 men den Modgang, ban liavde baft i sin Ungdom, havde sikkert ogsaa 

 sat sit Praeg paa bam. 



Havde Hansen fra ferst af baft store Vanskeligheder at kaempe med 

 og modt megen Modstand paa sin Vej, saa manglede det bam ikke senere 

 paa Anerkendelse. Fra 188B til sin Dod modtog ban en lang Raekke 

 /Eresbevisninger saavel fra Udlandet som her hjemme, og saavel fra 

 praktiske som videnskabelige Institutioner. 



Hansens Dod kom ret uventet for de fleste. Han havde i nogen 

 Tid foil sig mindre vel og indlagde sig da paa en Klinik, men efter et 

 kort Sygeleje afgik ban her ved Doden d. 27. August 1909. Hans Be- 

 gravelse formede sig som en storartet Sorgehojtid, der vidnede om den 

 store Anseelse ban nad. 



29* 



