— 449 — 



Ngeste Morgen tog vi alter med Tog til Mosskov og gik herfra mod 

 0st gennem Skoven til Madum S0. Paa Vejen hertil passerede vi en 

 ret stor gamniel Sphagnum-Mofie med meget store lyngklaedte Tuer. 

 Madum S0 er en stor So (i Omkreds ca. 1 Mil), der ligger ved 0stsiden 

 af Rold Skov, med gruset-stenede Bredder paa Vestsiden. I Vandet saas 

 Phragmites pletvis, men de fleste Steder fandtes ligesom i 0xe So kun 

 Heleocharis palnstris, Littorella, Lobelia og Iso'i'tes lacustris; nogle faa 

 sterile Exemplarer af Sparganium affine saas paa et enkelt Sted. De fugtige 

 Bredder var delvis mosdsekkede; af Blomsterplnnter bemgerkedes: Agro- 

 stis canina, Carex Oederi, C. leporina, C. stellulata, Calluna, Drosera 

 rotundifolia, Erica, Juncus filiformis (i stor Maengde). J. lamprocarpus, 

 J. supinus, J. squarrosus, Hydrocott/le, Pinguicula, Potentilla erecta. 

 Ranunculus flammula, Salix repens, Rhtjncospora fusca og Aira setacea. 

 Desvaerre begyndte det at regne, da vi havde vaeret ved Soen i kort Tid, 

 og Regnen vedblev at stromme ned, medens vi gik til nBlaakilde", et 

 beremt Vaeld, der ligger i et Mosedrag syd for Madum S0. Vaeldet 

 bserer sit Ry og sit Navn med Rette, men det daarlige Vejr forhindrede 

 OS i at faa den fulde Nydelse af dets Skenhed. Fra Blaakilde tog vi 

 over Mosskov tilbage til Skorping, hvor Ekskursionen sluttede. 



Jac. Hartz. 



Ekskursionen til Tokkekeb Hegn og Frederiksborg Store Dyreliave 



3. Oktober 1909. 



Deltagere: Hans Andersen, Frk. Baumann, Boye-Petersen, Job. P. 

 Ghristensen, Claudi Hansen, H. F. Feilberg, Ferdinandsen, Frk. Hempel, 

 Hoyer, Frk. V. Jargensen, Keiding, A. Lange, H. E. Petersen, Severin 

 Petersen, Kolpin Ravn, Repstock, Frk. M. Roed, 0. Rostmp, Frk. Schur- 

 m'ann, Schaeffer, Frk. Seidelin, Stamm, Weis, Wesenberg-Lund, Wiinstedt, 

 Winge, og som Gaester: Overretssagferer Falkentbal, Frk. S. Petersen og 

 Proprietaer Weis. 



Turen gik fra Liilerad Station gennem Tokkekob Hegn ind i Store 

 Dyrehave, hvor den medbragte Frokost indtoges, hvorefter Professor Weis 

 forklarede nogle Forsog, som ban paa dette Sted bar anlagt i Forbindelse 

 med kgl. Skovrider Baron Wedell Wedellsborg. Professor Weis oplyste, 

 at Jorden paa dette Sted er en gammel Morbund af meget ondarlet Be- 

 skaffenbed. Den tidligere Bevoksning var Beg, men Trseerne stod meget 

 spredt og var kun smaa, trods det at deres Alder var ca. 160 Aar. 

 Paa saadan Bund vil en naturlig Foryngelse af Bogen vaere saa at sige 

 umulig, og de omliggende Dele er derfor ogsaa af Forstvgesenet beplantet 

 med Gran, som bedre kan faa Bugt med Moren. Det. der tilstraebtes 

 med Forsoget, var at se, bvilken Indvirkning Kalk, givet i storre og mindre 

 Maengder, vilde have paa en saadan Bogemor. Forsoget paabegyndtes 

 i 1907, idet det ^!2 Td. Land store Stykke i Februar— Marts blev plejet 

 og harvet og inddelt i 5 Parceller hver paa 15 Alens Bredde, bvorefter 

 der i April blev paafort Kalk og udsaaet 2 Td. Olden. De Kalkmaengder, 

 der blev givne, var folgende. En Parcel fik intet, en 1000, en 2500, en 

 5000 og en 7500, alt beregnet i S pr. Td. Land. Resultatet bar nu 

 ved Udlebet af de 3 Vaekstperioder, efter en Raekke Maalinger og Taellinger, 

 vist sig at vsere folgende: 



