84 



GALAMBOS M. 



sugarak egy sejtsor szélességűek, sejtjeik fala gödörkésen vas- 

 tagodott. A többi fajhoz viszonyítva a háncsparenchymasejtek 

 kicsik (20 — 30 '> maximális átmérővel). A háncsrostok vékony- 

 falúak ; átmérőjük átlag 10 /'. A pára jól fejlett, a pararéteg 

 átmérője kb. olyan, mint a háncsé. 



A pararéteg és a háncs egyforma terjedelme a hossz- 

 metszeten is feltűnik. A parasejtek (20 — 25 sor egymás mellett) 

 a hossztengely irányában megnyúltak, téglaalakúak, hosszúságuk 

 legfeljebb 60 /<, szélességük legfeljebb 20 f. A háncs sejtjei 

 inkább a hossztengely irányában nyúltak meg. A bélsugársejtek 

 nagysága egyenletes ; átlag 44 ff hosszúak és 12 // szélesek. 

 A faelemek különböző mértékben színeződő csoportjai a hossz- 

 metszeten egymással váltakozó, különböző szélességű, sötétebb 



a 



c 

 d 



a = 



2. rajz. A Daphne arbuscula gyökérkeresztmetszetének képe 



ötször nagyítva. 



pára, b = háncs, cd — fatest, c = a fatest vastagabb falú elemei 

 alkotta csoportok, cl = a vékonyfalú elemek csoportjai. 



és világosabb sávokban helyeződnek el. A világosabb sávokat 

 10 — 12 egymás mellett álló sorban elhelyezkedő faprosenchyma 

 és kevés faparenchyma alkotja (200 // átl. hossz, és 20 /^ szél.). 

 Az udvarosán gödörkés sejtfalvastagodás a jellemző. A söté-. 

 tebbre színeződő részben tracheák és libriformrostok vannak. 

 A tracheák oldalfala udvaros gödörkéket visel, vagy lépcsőzete- 

 sen gödörkés vastagodást mutat. Az edények végén az egyszerű 

 perforáció is jól látható. 



2. A szárat a nagyátmérőjű bél jellemzi, amelyet keresztmet- 

 szetben köralakú bélsejtek alkotnak, közöttük nagy sejtközti üre- 

 gekkel. Az intraxyláris háncs sejtjei a benne itt-ott előforduló háncs- 

 rostok kivételével vékony falúak. A farészben minden mikrokémiai 

 reakció alkalmazása nélkül is feltűnik a vastagabb falú és véko- 

 nyabb falú elemek alkotta csoportok sajátos elrendeződése. A fát 

 csavaros vastagodású és oldalfalukon udvaros gödörkéket viselő 

 edények, vastagfalú és vékonyfalú tracheidák és kevés paren- 



