86 



GALAMBOS M.: 



rostok nagy mennyisége feltűnik minden vizsgált faj gyökerének a 

 háncsában. De a Daphne-fajoknál a háncsrostoknak csak egy része 

 fásodottésaziskis mértékben/ a Thymelaeának valamennyi háncs- 

 rostja elég erősen fásodott. d) ADaphne-fajok gyökerében a háncsros- 

 tok elszórtan, vagy kisebb csoportokban lépnek fel, a Thymelaea gyö- 

 kerében lényegesen nagyobb tömegű rost alkot egy-egy csoportot, e) A 

 háncsrostok elrendeződésében is eltérés van, amennyiben a Daphne- 

 fajokban a háncsrostok a laza hálózatot alkotó háncsparenchyma- 

 sejtek között helyezkednek el kisebb-nagyobb csoportokban úgy, 

 hogy a két elem együttes megjelenése kis nagyítással koUenchymára 





l^-W 



_;^r5^_ 



;^ 



V5~ 







?^?%' 



3. rajz. Részlet a Daphne laureola gyö- 

 kerének keresztmetszetéből. 



A háncs vázlatos nagyítása 60-szoros 

 nagyítással. A pontokkal kitöltött terü- 

 letek a háncsrostcsoportok helyét jelzik. 



4. rajz. A 3. rajzon feltünte- 

 tett háncsrész egj részlete 

 225-szörö8 nagyítással. A 3. 

 rajzon pontozott területnek a 

 háncsrostcsoportok felelnek 

 meg. 



emlékeztet (3 — 4. rajz), a Thymelaea gyökerében pedig az ékalakúan 

 kiszélesedett bélsngarak között levő terület túlnyomó részét háncs- 

 rostok töltik ki. f) A Daphne-fajok fáját alkotó faelemek sejt- 

 falvastagságai között feltűnő nagy különbségek vannak, míg 

 a Thymelaea minden faelemének sejtfalvastagsága közelítőleg 

 egyenlő. (L. 5 — 6. rajz.) 



2. A szár anatómiájára jellemző, a) hogy míg a hazai Daphne- 

 fajok szárkeresztmetszetének a közepét a nagy sejtekből álló bél 

 foglalja el, addig a Thymelaea passerina szára üreges, b) A 

 Thymelaea passerina életkorával összefüggő jelenség az, hogy 

 szárán nem képződik pára, hanem az epidermisz megmarad. 



'Van T i e gh e m szerint (id. m. p, 189.) a Daphne-fajok gyöke- 

 rének háncsrostjai nem fásodottak. 



