BOROS Á.: ■ÚJABB ADATOK 117 



3. Selaginella helvetica (L.) Lk. Ezt mint líjabb adatot 

 már ismertettem Aquincumból (Bot. Közi. 1916, XV. köt. 70. 

 old.). Az idén megállapítottam, hogy innen eltűnt. 



4. Potamogeton coloratiis Horn. Tömegesen nő Óbuda 

 több pontján ; Rákospalota mellett is gyűjtötték (B o h á t s ; B o r- 

 bás: Bpest növ. 67. old.). Én az Alagi major patakjában szed- 

 tem, ott, ahol az államvasút keresztezi ; Ranunculus lingua és 

 Jímcus subnodulosus Schrk. társaságában (jún. 13). 



5. Potamogeton lucens L. Ismeretes Budafok mellől (B o r - 

 bás: Bp. növ. 67. old.; Simon kai herb.), a Csepelszigetről 

 (Tauscher, herb.) és Garamkövesdről (Borbás, herb.). Elő- 

 került a Veresegyházi tóból (jún. 25), melynek hínárját főleg a 

 Potamogeton lucens alkotja, közéje kevés Myryophyllum verticil- 

 latum is vegyül. A tavacska nevezetesebb növényei még a Ca- 

 stalia álba, Hydrocharis morsus ranaef Lemna trisulca ; a tó 

 mocsaras partján u Parnassia palustns, Cyperus flavesceyis és a 

 Menyanthes trifoliata L. Utóbbi tömegesen nő itt. 



6. Carex elongataL. Hegyvidéki mocsarakban tenyésző növény, 

 vidékünkről nem volt ismeretes ; legközelebbi termőhelye a Mátra. 

 Szedtem Dömös fölött a Dobogókő tetején egy állandó tócsában, 

 közel 700 m magasságban. Carex remota, Athyrium Filix femina, 

 Ranunculus repens^ Callitriche verna slb. társaságában (jún. 2). 



7. Scilla t)ifolía L. Nálunk a Duna partmellékén nem ritka, 

 az újpesti szigeten (épp úgy az esztergomi szigeteken), Duna- 

 haraszti, Szigetszentmiklós, Soroksár stb. mellett bőven nő, ezekre 

 a helyekre bizonyára a Duna vize hozta, de ráakadtam a hegy- 

 ségben is, a Guggerhegy északi oldalán (az erdőőri lak mellett 

 1914 — 1916. években, márc. 10 és ápr. \'^ között). 



8. Iris graniinea L. ad pseudoGyperus Scliur. verr/ens. 

 Ismeretes a Pilishegyről, de megtaláltam a Dobogókőn is, még 

 pedig annak két különböző pontján (a kéibükkfanyergi út mel- 

 lett, közel a nyereghez és a dömösi út mellett, közel a csúcshoz 

 (jún. 2). Borbás (Bp. növ. 64. old.) a tőalakot említi a Farkas- 

 völgyből és a Remetehegyről. 



9. Cucubalus baccifer L. f. glandulifer Jáv. (Bot. Közi. 

 XIII. [1914], 25. old.) A vidékről Esztergom és Dorog környé- 

 kéről Jávor ka ismertette. Szedtem a gödi szigeten Vihurnum 

 opulus és Vitis sylvestris (?) társaságában (júl. 11). 



10. Ranunculus repens L. f. YÍllosusLamotte {=R.Haynaldi 

 Menyh.). M e n y h á r t a kalocsai érseki kertben találta és mint 

 új fajt írta le R. Haynaldi néven (Kalocsa növényzete 28. old.). 

 A R. repens száraz talajon növő szőrös alakjának tartható s 

 véleményem szerint a R. repens L. f. villosus Lamotte-\e\ azonos. 

 Szedtem a Rózsadomb két különböző kertjében, a Szilágyi Dezső- 

 tér parkjában és az egyetemi növénykert pázsitjában. A Flóra 

 Hungarica Exsiccata számára begyűjtöttem. Az a'körülmény, hogy 

 hazánkban csak mesterséges gyepben fordul elő, azt a feltevést 

 engedi meg, hogy fűmaggal behurcolt és terjesztett gyom. 



Botanikai Közlemények 4-6 füzet. 11 



