42 IRODALMI I6MERTETÖ 



A Daday Jenő összeállította természetrajzi folyóiratjogyzék 

 (Magyar Könyvszemle, 1890) általános elterjedése és használata 

 bebizonyította már, hogy ilyen folyóiratjegyzék a tudományos munkál- 

 kodásban nélkülözhetetlen. Éppen ezért örömmel üdvözöljük az új 

 jegyzéket, amely még jobban kitágította a tekintetbe vett szakok 

 határait és valamennyi budapesti tudományos könyvtárra figyelem- 

 mel volt. 



Az előszó szerint a jegyzék kiadása egy nagyobb könyvtárakeió 

 első lépése, amelynek célja az, hogy Budapesten a világirodalom 

 minden szükséges természettudományi, orvosi és mezőgazdasági folyó- 

 irata legalább egy példányban meglegyen valamelyik könyvtárban. 

 Az első lépés természetesen nem lehet más, mint a jelenlegi állapot 

 megállapítása, vagyis valamennyi könyvtár folyóiratállományának og)-- 

 séges jegyzékbefoglalása. Ebből a jegyzékből kitűnik már most, hogy 

 108 budapesti könyvtárba 1768-féle (ezek között 87 külföldi botanikai) 

 folyóirat jár az említett szakmákból, és pedig 3542 példányban. Sok 

 folyóirat több példányban van meg tehát, mint ahány példányban 

 feltétlenül szükséges volna, úgy, hogy az esetleg felesleges duplumok 

 csökkentése révén lehet beszerezni azokat a folyóiratokat, amelyek jelen- 

 leg sehol sincsenek még meg. Már ennek a célnak megközelítése is elég 

 ok arra, hogy a jegyzék szerzői nem rettentek vissza a lélekölő nehéz 

 munkától, amellyel a sok adat beszerzése, összeállítása és a jegyzék 

 szerkesztése járt. Ez a munka különösen azért is volt még gjümöl- 

 csözö, mert a jegyzéket ilyen ideiglenes alakjában, mint előmunkálatot 

 is, haszonnal hívhatják segítségül azok, akik a budapesti könyvtárak 

 útvesztőjében valamely folyóii'atot meg akarnak találni. 



Ugylátszik, a jegyzék összeállításában nem ez utóbbi cél vuli az 

 irányadó, mert különben a folyóiratokat, épp úgy mint Daday tette, 

 egyszeröen abc sorrendben közölné. A főcél a folyóiratok könnyebb 

 áttekinthetősége volt. hogy ezáltal hamarosan meg lehessen állapítani a 

 meglévő és a hiányzó folyóiratokat. A szakok megállapítása a Dewey- 

 féle decimális rendszer szerint történt. Lehet, hogy ez a beosztás nagyobb- 

 szabású könytárak berendezésében és könyvkatalógusok kiadásában bevált 

 és a kíinyvtartan-tudomány elismert segédeszköze, de egy ilyen kis kézi 

 jegyzékben ennek a bevezetését nem látjuk teljesen indokolva, már csak 

 azért sem, mert a keresést semmiképen sem könnyíti meg. különösen 

 annak nem, aki e i-endszer értelmét és szellemét közelebbről nem ismeri. 

 Bizonyára azért vállasztották a szerzők ezt a rendszert, hogy a kata- 

 h'igus később minden szakra ki legyen könnyen terjeszthető. Hasonló- 

 képen nehézkes a könyvtáraknak a megszámozása is, mert a folyóirat 

 címe után álló több szám között megtalálva a könyvtár számát, ezzel 

 ismét a könyvtárak jegj zekében kell felkeresnem a könyvtár címét. 

 Sokkal használhatóbb volt a Daday féle jegyzékben alkalmazott lövi- 

 ditéssel történő jelölés. Igaz azonban, hogy Daday jegyzéke mindössze 

 lő könyvtárt vett tekintetbe, a Körösy-Lenhossék jegyzék könyvtáiai- 

 nak száma közel jár a 200-hoz, úgy, hogy minden folyóirati-im 

 után a könvvtárcimek közlése még a les'naa-vobb rövidítések révén is 

 alaposan megnagyobitotta volna a füzet terjedelmét. 



