KISEBB MEGJEGYZÉSEK - 



azt is, hogy péklányát F. P a x is látta és szintén P. intricata- 

 nak tartja. Nagyon valószínű, hogy a bucsecsi növény szintén 

 szürkébb levélfonákú lesz a tipikus F. intricata-éníú, tehát bizo- 

 nyára a P. oblongifolia S c h u r-ral lesz azonos. 



35. A Soldanella montana Mikan Magyarországon. Sol- 

 danella-fsijsLink között Vierhapper az Úrban és Grábner : 

 „Festschrift zur Feier des 70. Gleburtstages d. H. Prof. P. Ascher- 

 son" című munkában megjelent dolgozatában (Übesicht der Arten- 

 und Hybriden d. Grattung Soldanella) teljes rendet teremtett és 

 felfogását azóta is ismételten megvédelmezte a Soldanella-nak az 

 A. Engler: „Das Pflanzenreich"-jában megjelent feldolgozá- 

 sával szemben. Utóbbi helyen R. Knuth a Vierhapper által 

 fölállított S. carpatka-i minden indokolás nélkül a ;S'. hmigarica- 

 hoz vonja synonymonnak és helytelenül a S. pyrolaefolia-t isidé 

 vonja. Én magam Vierhapper felfogásához csatlakozom. Az 

 északi Kárpátok havasain termő aS'. caypatica V i e r h. a aS. major 

 (N e i 1 r.)-tól, illetőleg ennek a kistermetű alakjától, a 8. hunga- 

 rica S i m k.-tól szerintem is mindig jól megkülönböztethető, éppúgy, 

 mint ahogyan a S. major-t a S. montana Willd.-tól is mindig 

 meg lehet különböztetni. A S. montana Mikan az Alpok növé- 

 nye és hazánkból eddig nem volt ismeretes, mert tudvalevőleg 

 a régebben e néven közölt Soldanella-ink, részben S. major-, 

 illetőleg hungarica-nsik, részben S. carpatica-nak bizonyultak. 

 Annál feltűnőbb, hogy most az igazi S. montana is előkerült 

 az országból. Ezt az egyetlen példányt S. montana-t G o m b o c z 

 Endre barátom szedte meg Csíkmegyében a Piricskehegy északi 

 lejtőjének árnyékos fenyveseiben, a Békás-szoros közelében, még 

 1909 június 28-án. Levélnyelének rozsdavörös szőrei olyan hosz- 

 szúak vagy valamivel még hosszabbak is, mint az alpesi S. mon- 

 tana levélnyeléé, tehát még arról sem lehet szó, hogy a S. major- 

 nak a S. montana felé hajló hosszabbszőrü alakjával lenne dol- 

 gunk. Ezek után valószínű, hogy a S. montana szorgosabb. 

 kutatás után Erdély keleti határhegyeinek más pontjairól is elő- 

 kerül. 



36. A Statice spinulosa Janka in Természetrajzi Füze- 

 tek VI. (1882) p. 170, melyet szerzője a S z a d 1 e r herbáriu- 

 mában levő, Fiume mellől szedett „spec. nova" jelzéssel ellátott 

 példány után írt le, az eredeti példány szerint nem más, mint a 

 St limonium L. fJ. serotina Rchb. satnya, törpenövésű, 

 kicsinylevelű egyede. 



37. A Gentiana Dörfleri Ronniger (perlutea x punctata) 

 apud Dörfler, Sched. ad Herb. normálé (1898) nr. 3706. I. 

 hazánkból is előkerült. 1906 júlyis 22-én szedtük meg dr. F i - 

 larszky Nándor nemzeti múzeumi osztályigazgató társasá- 

 gában tett gyűjtőútunkon Máramarosmegyében a borsai Nagy- 

 Pietrosz-havas déli lejtőjén, a Bukuiescuvölgy felett, az alsó 

 tengerszem alatti sziklás helyeken, a két szülő társaságában 

 egyetlen példányban. 



