6 jAvorka e. 



kaitól megjelölt különbségek, még ha fennállanának is, nem 

 alkothatnának faji különbséget. 



34. A Primula Benköiana Borb. in Term. Közlöny, Pót- 

 füzetek (1888.) p. 95 et in Österr. Bot. Zeitschr. (1891) p. 

 323 a szerző értelmezése szerint a P. elatior és pannonica, majd 

 utóbb a P. carpatica és Columnae (= suaveolens) keverékfaja 

 lenne. Sim on kai azonban a Term. Közlöny (1897) 433. lap- 

 ján a P. Benköiana-t a P. intricata G r e n. et G o d r,-hoz 

 vonta synonymonnak. Simonkai ezt az összevonást tisztára B o r- 

 bás leírására támaszkodva tette, de bizonyára a P. oblongi- 

 folia S c h n r helyes értelmezése révén jutott a P, intricata-hoz, 

 melyet ő a P. oblongifolia-yai is azonosnak gondolt. Simonkai meg- 

 figyelése annál helyesebb volt, mivel herbáriumában megvolt 

 S c h u r P. ohlongifolia-yÁnak néhány eredeti terméses példánya, 

 amelyet a P. intricata-\al összehasonlíthatott, másrészt pedig 

 az ilyen nagy magasságban, elég sok példányszámban termő P 

 Benköiana-YÓl nehezen volt föltehető, hogy hybrid eredetű lenne. 

 Viszont azonban a királykői növény levele fonákán állandóan 

 erősen pelyhesedő, míg a P. intricata levele kevésbé ráncos és 

 fonákán meglehetősen kopasz, egyebekben azonban eléggé egye- 

 zik a P. intricata-\&l. A kérdést akkoriban nem lehetett végleg 

 eldönteni, mivel Borba s a Term. Társulat szakosztályi ülésén 

 nyilvánított amaz óhajnak, hogy a P. Benköiana eredeti példá- 

 nyait kölcsönös megvitatás céljából mutassa be, nem tett eleget 

 és fönntartotta azt a véleményét, hogy a P. Benköiana neve 

 érvényes. Most azonban a budapesti tud. egyetem növényrend- 

 szertani intézetében B o r b á s herbáriumában megvizsgálhattam 

 a Primula Benköiana eredeti példányait és azokról megállapít- 

 hattam, hogy egyrészt azonosak a P. oUongifolia S c h u r-ral 

 (bár Schur tévesen a P. longifiora és Columnae hybridjének 

 tartotta növényét), másrészt, hogy a P. ohlongifolia Schur (= 

 Benköiana Borb.) a P. intricata-nak kissé ráncosabb és pelyhe- 

 sebb fonákú levelekkel bíró geográfiai eltérése. 



F. P a X az ő Primula monográfiáiban (legutóbb az A. Eng- 

 ler, Das Pflanzenreich Primulaceae-kötetében), mivel aligha látta 

 a P. Benköiana és a P. ohlongifolia originaléit, a P. Benköiana-t 

 a P. elatior var. carpatica szürkénpelyhes levélfonákú alakjának 

 fogta fel és synonymonként az ő P carpatica f. villosula P a x-át 

 vonta alája. Ez az utóbbi növény azonban valóban a P. elatior 

 var. carpatica szürke levélfonákú alakja, mely Erdélynek több 

 pontján terem, a Barcaság havasain pedig különösen gyakori, de 

 a P. intricata-val nem téveszthető össze. A P a x által citált 

 moldvai termőhely is a P. carpatica f. villosula-ra. értendő és 

 nem a P. Benköiana-rsi. 



Legutóbb Bornmüller a Mitteil. Thüring. Ver. XXX. 

 (1913) 59. lapján a brassói Bucsecs havas csúcsáról közli a 

 P intrieata-t és nem ismervén a rávonatkozó magyar irodalmi 

 adatokat, mint a magyar flóra új tagját mutatja be. Fölemlíti 



