4 jAvorka e. 



A. silvestris-nek elég bőségesen növő olyan példányai, melyek 

 szélesebb levélcimpáikkal az A. nitidá-hoz erősen közelednek. 



30. A Torilis microcarpa Bess.-t. B o r b á s a Math. 

 Term. Közlemények XV. [1878.] 301. oldalán közli a budai 

 Hüvösvölgyből. É néven és e helyről való példányai azonban 

 — herbáriumában még a Hárshegyről és a Svábhegyről valók 

 is — T. anthriscus (L.) G m e 1.-nek bizonyultak. A T. micro- 

 carpa tehát Pestmegye flórájából törlendő. Ellenben terem a T. 

 microcarpa Tokaj hegylejtőjén, a honnan Simon kai a Magy. 

 Növ. Lapok (1877) 166. lapján közli, példányai megvannak a 

 Magj'ar Nemzeti Múzeum herbáriumában. Mint tudjuk, a T. micro- 

 carpa a mi Aldunánk mentén elég gyakori növény, elterjedési 

 köre a Balkánra, Déloroszországra és a Kaukázusra terjed ki, 

 elszigetelt, ugrásszerű előfordulása Tokaj mellett tehát elég 

 feltűnő. 



31. A Sium lancífolium M. B. hazai előfordulásáról Wag- 

 ner János számolt be a Magyar Bot. Lapok XIII. (1914) 56. 

 oldalán s a temesmegyei deliblati kincstári homokpuszta déli 

 határszéleiről egy új f. banatica-t közöl. Egyúttal azt is közli, 

 hogy az első példányokat Barth József gyűjtötte 1904-ben 

 Csicsóholdvilág mellett, Alsófehérmegyében. A csicsóholdvilági 

 adat még nem szerepel Csató János: Alsófehérmegye növény- 

 és állatvilágában. Az első hazai irodalmi adat azonban tulaj don- 

 képen Borbás Vincétől ered, aki a Pallas Nagy Lexikona 

 II. kötetének 832. oldalán, a békakorsó címszó alatt közli a 

 Sium lancifoliumot Temes- és Hunyadmegyéből, közelebbi hely- 

 megjelölés nélkül. Herbáriumában azonban, melyet a budapesti 

 tud. egyetem növénjTendszertani intézetében alkalmam volt látni, 

 megvan a példány a temesmegyei Hidegkútról (Gutenbrun) és 

 Déváról, utóbbi Barth József gyűjtése. Barth azonban még 

 1877-ben a kolozsvári Szénamezőkön is megszedte már és eze- 

 ké a példányokat az élesszemű Janka Viktor határozta neki 

 S. lancifolium-nak. Ez a keleti Balkánon, Közép- és Délorosz- 

 országban, Előázsiában és Szibériában honos faj lassanként 

 mind több és több erdélyi és alföldi termőhelyről kerül elő a 

 különböző herbáriumokból. így a Nemzeti Múzeum herbáriumá- 

 ban megvan a következő termőhelyekről : kolozsvári Szénamezők, 

 gyűjtötte Barth József; Déva ? (fiatal, biztosan meg nem 

 határozható példány), gyűjtötte Barth, Simon kai; Arad- 

 megye: Glogovác mellett árkokban Arad közelében, gyűjtötte 



5 i m n k a i ; Arad mellett a Csála erdőben a Nymphaea-ér felé ; 

 Szabolcsmegye : Ibrány mellett mocsarakban, gyűjtötte Simon- 

 kai; Pestmegye: Kiskőrös mellett erdőben, gyűjtötte Küm- 

 m er le J. B. 



A S. lancífolium a S. latifolium-tö\ könnyen megkülönböz- 

 tethető az által, hogy míg a S. latifolium termésén a bordák 

 igen erőteljesek, körülbelül oly vastagok, mint a bordák közti 

 barázdák, addig a S. lancifolium termésén a bordák sokkal 



