ö 



2 JÁVORKA 8. 



Zool.-bot. Ges. III. [1853] 134.). K o t s c h y tudniillik a S. plani- 

 folia L a p.-t közli kérdőjel alatt a Biicsecs-havas Babele csú- 

 csáról, már Romániából. A ^S*. plaiiifolia azonban nem a S. mus- 

 coides All.=trichocles S c o p. synonymonja, ahogy azt Simon- 

 k a i gondolta, hanem szintén a S. moschata W u 1 f - nak többé- 

 kevésbbé éplevelü, valamivel szélesebb szirmú alakja. És valóban 

 Haynald herbáriumában van egy Kotschy-féle névtelen S. moschata, 

 melyet Kotschy a Bucsecs tetején gyűjtött és amelynek leg- 

 több levele ép, csak egyes levelei három hasábúak. Igen való- 

 színű, hogy ezt a példányt közölte Kotschy S. planifolia 

 néven. A Simonkai munkájában fölsorolt 8. trichodes-X tehát 

 szintén a S. moschata synonymonjai közé tehetjük. 



28. Az Anthriscus liocarpa Síink, in Magyar Bot. Lapok 

 V. (1906) p. 376, a szerző értelmezése szerint az A. silvestris 

 (L.) Hoffm. és az Aldunánkon honos A. nemorosa (M, B.) Spr. 

 keverékfaja volna. S i m o n k a i eredeti példán3'ai azonban, melye- 

 ket a Kazánszoros alatt Naszádos (Plavisevica) község mellett, 

 továbbá Herkulesfürdőn a Csórics -magaslaton gyűjtött, könnyen arról 

 győznek meg, hogy nem hybriddel van dolgunk. Sem a levél alakja, 

 sem a termés nagysága, sem a kocsánkák csúcsán álló szőrök 

 nem különböznek az aldunai, A. nemorosa néven ismert növény- 

 től. Csupán a részterméskéknek bibircseken álló rövid tüs- 

 kéi kevesbedtek meg, vagy hiányoznak teljesen. Ha tekintetbe 

 vesszük, hogy ilyen kevés vagy hiányzó tüskéjű terméssel bíró 

 A. nemorosa-t a tipikus, sűrüntüskés A. nemorosák között elég 

 gyakran találni (Heuffel 1856 júniusában Herkulesfürdő körül 

 számos ilyen kopasztermésű A. nemorosát gyűjtött A. tórquata 

 néven [non Duby, nec Thomas]), leghelyesebb az A. liocarpát 

 az A. nemorosa kopasztermésű párhuzamos alakjának tekinteni; 

 tehát olyan kettejök között a viszony, mint az A. scandix és 

 a var. gymnocarpa M o r i s vagy a Torilis arvensis és a T. aglo- 

 chis S i m k. között, távolabbról pedig az Anthriscus cerefolium 

 és az A. trichosperma között. 



Az A. liocarpa ügye ennyiben tisztázva is lenne, ha nem 

 komplikálná azt az a körülmény, hogy a mi aldunai, A. nemo- 

 rosa néven ismert növényünk valószínűleg összeesik a közép- és 

 délolaszországi A. sicula (Guss.) DC.-lal, amint azt már Bois- 

 s i e r és C a r u e 1 is állítják. Az olasz növénynek már eredeti 

 leírása is kopasz termésről beszél, míg a többé-kevésbbé gyengén 

 bibircses tűskéstermésű alakot De Candolle /:?. scabra-nak 

 nevezi. Ellenben Cesati, Passerini és Gibelli a Com- 

 pendio della Flóra Italiana (1867) 598. oldalán és az ő nyo- 

 mukban Fiori, Paoletti és Béguinot (FI. analitica d'Italia 

 II. p. 196) és Béguinot (FI. ital. exsicc nr. 595) a bibircses 

 sertés termésűt nevezik A. siculá-nak, illetve A. nemorosá-na,k és 

 az igen gyakori, némelyek szerint a bibircsesnél jóval gyakoribb 

 kopasztermésűt /í. gymnocarpa C e s. Pas s. et Gib. (l. c, non 

 A. scandix var. gymnocarpa Moris FI. Sardoa II. [1840/3] 



