A HAZAI THYMELAHACEAK SZÖVETTANA 



89 



árnyalatú vörösre.^ A fásodás különböző mértéke az Ai s s 1 i u ger "^ 

 észlelte heraicellulóze rostfalanyag különböző fokú megfásodásán 

 alapul. A háncsrostok erős fénytörésük miatt külön festés nélkül 

 is élesen elválnak a többi alkotó elemektől. Ami a rostokon észre- 

 vehető rétegzettséget és csíkoltságot illeti, erre vonatkozó meg- 

 figyeléseimnek az eredménye az, hogy krómsavval való kezelés 

 után minden faj háncsrostjai között találunk olyanokat, amelyeken 

 a rétegzettség, vagy a csíkoltság jól látszik. A háncsrostok ket- 

 tősen fénytörőek. 



A külföldi Thymelaeaceák háncsrostjai jelentékeny szerepet 

 játszanak a papirosiparban. A japán papirost, amelynek a minősége 

 minden tekintetben felülmúlja a többi papirosfajtákat, szintén a 

 Thymelaeaceák-hoz tartozó növény (Mitsumata, helyesebben Mitzu- 

 mata — Edgeworthia papyrifera Migu.) háncsrostjaiból készítik.^ 



A papirosgyártáshoz használt Thymelaeaceák háncsrostjaira 

 vonatkozó adatokat a hazai fajokon végzett hasonló irányú vizsgá- 

 latok eredményével összehasonlítva feltűnik, hogy nincs lényeges 

 eltérés a tropikus és hazai fajok háncsrostjainak alaki és méreti 

 viszonyai, fizikai és kémiai tuhíjdonságai között. Minthogy első- 

 rangú papirosanyagról van szó, indokoltnak tartom azt a gon- 

 dolatot, miszerint érdemes lenne kísérleteket végezni arra nézve, 

 vájjon a hazai Thymelaeaceae valamelyikének a háncsrostjai 

 használhatók-e papirosgyártásra, akár agyárainkban szokásos eljá- 

 rással, akár a Japánban alkalmazott módszerrel. Ha a kísérlet 

 eredményes volna, természetesen meg kellene állapítani, hogy 

 melyik erre használható faj tenyésztése lenne gazdaságosabb. Végül 

 kísérleteknek kellene eldönteniök azt is, hogy hazánknak mely 

 területén, milyen körülmények figyelembevételével lehetne az illető 

 fajt eredményesen tenyészteni. 



Y. A Daphne-magvak-csiráztatásának kísérlete. 



A hazai Thvmelaeaceák gvökerére vonatkozó vizsgálatai- 

 inat kiegészítendő, az edénynyalábok fejlődését is meg akartam 

 vizsgálni. Ehhez szükségem lett volna csiranövénykékre. Az álta- 

 lánosan ismert csiráztató módokon próbáltam csiráztatni több 



' Wiesner (id. m. 2. B. p. 186. 187.) a fásodott rostoknak a nem 

 fásodottaktól való megkülönböztetésre két reakciót ajánl; 1. az anilinszulfát 

 a meg nem fásodott rostokat színtelenül hagyja, a fásodottakat sárgára festi ; 

 2. floroglucin és sósav hatására a fásodott rostok vöröslilára színeződnek, 

 a nem fásodottak nem festődnek. Wiesner nem említi a Maule-féle .manga- 

 natreakciót", amelynek a többi „úgynevezett ligninreakcióval" szemben 

 az az előnye van, hogy azoknál a sejtfalaknál is kimntatható segítségével 

 a fásodás, amelyek a floroglucin-reakciót nem adják. 



- A i s s 1 i n g e r i. m. 



* D r. T. F. Hanauschek: Lehrbuch der technischen Mikroskopie 

 1900. p. 112. Lueger's Lexikon der ges. T e c h n i k. Bánd VI. S. 

 669, Wiesner id. m. p. 216. Jancic id. m. 



