70 



GALAMBOS M. 



farészében az edények alkotta szabálytalan csoportok szinte 

 érintkeznek egymással. A hazai fajokat az utóbb említettek 

 közé osztja be. A Thymelaeaceák fáját \izsg-álatai szerint 

 főleg a vastagfalú edények jellemzik, amelyek vagy elkülönül- 

 ten, vagy csopoitokban jelennek meg. A fásodott elemek között 

 megkülönböztet tágabb és szűkebb üregűeket : az elsők ellip- 

 tikusak és megközelítőleg radiálisán helyezkednek el, a kis üregűek 

 szinte csak pontok gyanánt tűnnek fel a többiekhez arányítva. 

 Sokkal részletesebben foglalkozik a Thymelaeaceák ana- 

 tómiai viszonyaival Ph. van Tieghem. Munkájának^ első 

 fejezete a „Thyméléacées*-ről szól. Tárgyalja 1. a gyökér, 

 2. a szár és 3. a levél szerkezetét. A szár és a levél anatómiá- 

 jával aránytalanul behatóbban foglalkozik. Amíg ezeket bőséges 

 anyagon vizsgálja, addig a gyökér szöveti szerkezetét néhány 

 faj vizsgálata alapján vázolja. Anatómiai vizsgálatai eredménye- 

 képen közli a Thymelaeaceák rendszertani beosztását. 



Eendszerét kizárólag anatómiai alapon építi fel. Rendszer- 

 tani értékű anatómiai jellemvonásnak tartja a pára képződését 

 (périderme épidermique et exodermique). a kristályok jelenlétét 

 vagy hiányát, a kristályok alakját, a spikuláris sejteknek a leve- 

 lekben való előfordulását vagy hiányát, az epidermiszsejtek elnyál- 

 kásodását, az endodermisz fásodott vagy nem fásodott voltát. 



A Thymelaea arvensis gyökeréről megjegyzi, hogy a háncs- 

 rostjai elég erősen fásodottak. A Daphne-fajok (D. mezereum, 

 alpina, Blagayana) gyökerének szöveti szerkezetéről pedig annyit 

 említ meg. hogv az elsődleo-es háncsrostok különállók, nem 

 fásodottak és némi figyelem szükséges az észrevételükhöz. 

 A g}'ökérre vonatkozó adatait nem használja fel a rendszertani 

 beosztásban. A szár és a levél részletes anatómiai vizsgálatában az 

 általa rendszertani értékűeknek tartott jellemvonásokra van tekin- 

 tettel, amelyeket már előbb felsoroltam volt. 



A Thymelaeaceák rendszerének helyesebbé tétele érdeké- 

 ben végezte Supprian is a vizsgálatait.^ A szöveteket a 

 Haberlandt ^ megállapította élettani sorrendben tárgyalja. A hazai 

 fajokra aránylag kevésszer hivatkozik. A bőrszövetrendszer tár- 

 gyalásakor említi a Daphne mezereumot és a Daphne cneoru- 

 niot, a váladéktartókkal foglalkozó fejezetben pedig a Thyme- 

 laea arvensis-t. Supprian szerint a Thymelaeaceák szöveti 

 szerkezetét a következők jellemzik: bikollaterális nyalábok, ver- 

 mes libriformsejtek. az edények egyszerű perforációja, egysoros 

 bélsugarak, a másodlagos háncs sajátságos helyzete, egysejtű 

 trichomák. 



' P h. van Tieghem: Recherches sur la structure et les affinités 

 des Thvméléaeées et des Pénéacées. (Ann. se. nat. Botanique. S. 7. T. 17. 

 1893. 185—294. old.) 



- Kari Supprian: Beitrage zur Kenntnis der Thvmeleaceae und 

 Penaeaceae. Bot. Jahrb. f. Systematik. 18. B. 1894. (806—353. old) 



' Haberlandt: Physiologische Pflanzenanatomie. Leipzig. 



