SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK 



135 



szempontok figyelembevételére is, különösen szemmel tartva a 

 mezőgazdasági viszonyokat. 



A mondottak kellőképen igazolják, hogy Kitaibel széles 

 látókörű, éles megfigyelésű és erős következtetésekben felépülő 

 ítélettel bíró botanikus volt. Ez a magyarázata annak, hogy sok 

 általa megállapított faj között nagyon kevés az olyan, amelyet 

 ma is ne helyesnek ismerne el a tudós világ. A flóránk gazdag- 

 ságát bizonyító munkálkodása mellett azonban nem csekélyek 

 azok az érdemei sem, amelyekkel a hazai növények behatóbb 

 ismeretét vitte előbbre. Ebbeli érdemeit, tudását mérlegelve, csak 

 a legnagyobb méltánylással endékezünk meg róla halálának szá- 

 zados évfordulóján, áldva emlékét, életét, munkáját például állít- 

 hatjuk magunk és a későbbi nemzedékek elé ! Kitaibel Pált 

 büszkeséggel valljuk a magunkénak, hálával hangoztatjuk, hogy 

 „gaude Hungáriáé que talem tulisti." 



2. J á V r k a Sándor: „ Kitaibel herbáriumának virágos 

 növényei" címen vázolja Kitaibel Pál herbáriumának jelentőségét, 

 ismerteti a nagybecsű herbárium tartalmát és bejelenti, hogy a 

 virágos növényeket, melyeknek példányszáma körülbelül 14 ezerre 

 tehető, a tervbevett Kitaibel-féle emlékmű részére feldolgozta. 



3. Kümmerle J. B. : „Kitaibel herbáriumának haraszt- 

 féléi" címmel ismerteti Kitaibel herbáriumában meglévő Pteri- 

 dophytákat. (Megjelenik a Kitaibel emlékműben.) 



4. Szabó Z. : „A budapesti növénykert növényállománya 

 Kitaibel korában és jelenleg" címmel ismerteti a növénykert 

 növényállományának változását Winterltől kezdődőleg a mai napig. 

 A növényállomány hozzávetőleges emelkedését és sülyedését 

 grafikonban ábrázolja, amelynek adatait a megjelent jelentések- 

 ből, magcserejegyzékekből, Gombocz Endre művének és a 

 növény kerti irattár egykorú feljegyzéseinek adataiból számította 

 ki. A növényállomány nagyságát jelző hullámvonalnak négy emel- 

 kedése van. Az első magasabb pontja 1809 — 181G-ig, Kitaibel 

 működésének idejére (4000 — 5000 fajszám közé), a második igen 

 nagy emelkedés 1827 re H a b e r 1 e — R o c h e 1 korára (fajszám 

 közel 10 ezer), a harmadik kisebb emelkedés 1858-ra, Gerenday 

 új kertalapításának első évtizedére (fajszám közel 3000) esik, végül 

 a negyedik nagy emelkedés Linzbauer működésével kezdődik és 

 Jurányi Lajos igazgató. Fekete József intéző működésének 

 idejére esik, amikor az eddig elért legmagasabb faj szám 11 ezer fölé 

 emelkedett. Minden emelkedés után hirtelen esés áll be, mint Kitaibel 

 halálakor (3000 alá), R o c h e 1 főkertész távozásakor. Geren- 

 day működésének végén és végül a jelenlegi növénykert terü- 

 letének egyharmadára való csökkenésekor (1907). Az emelkedé- 

 sek között legjelentősebb a Kitaibel idejére eső, aki H u n d s- 

 rath főkertésszel a magyar flóra jellemző növényeit gyűjtötte 

 össze és nevelte fel a kertben és ezzel kijelölte a magyar 

 botanikuskertek helyes irányát. Haberle korának nagy faj- 

 száma a nagy csereforgalomra vezethető vissza, de a 10 ezret 



12* 



