ADATOK BALATON FLÓRÁJÁHOZ 23 



mögött is jelentkezik, például a szélnek jobban kitett halmok 

 tetején. Ilyent láttam az öszödi, a szoládi és a szemesi hegyen, 

 ahol erdőövezte kisebb folton a partéhoz hasonló növényzet ala- 

 kult ki, jólehet alább már mezofita növényzet tenyészik. Mint- 

 hogy mindkét helyen a talaj ugyanaz, a xerofita folt létrejöttét 

 csak a szél hatásának tulajdoníthatom. 



A part közvetlen vidékén elterülő sík területen a mezősé- 

 gen a növényzet a xerofita sajátosságokat világosan mutatja. 

 Igaz, hogy ez jórészt a Balaton hordta homokterület, amely 

 mégis a szél által kevésbé mozgatható, mint az Alföld némely 

 területének homokja, de itt-ott erre is van példa, így nevezete- 

 sen Siófok és a sóstói major közt, A jobban összeálló hpmok 

 növényzete is gyér, az egyes növények is elszigetelten álló kisebb 

 gyepeket vagy bokrosodó töveket alkotnak, amelyek egymástól a 

 puszta homok szabad felülete által vannak elválasztva. Különö- 

 sen nyár derekán jóformán egészen kopárak ezek a területek 

 és csak itt-ott hajtogatja a szél az Euphorbia Gerardiana L., 

 Andropogon ischaemum L. szárait. 



A szél szárító hatásának harmadik jelensége, hogy uralko- 

 dásának területén a fás növényzet nem alakul ki a megszokott 

 módon, úgy ahogy Borbás^ jellemzően mondja: „A Balaton 

 partmelléke kiesik az erdő övéből". 



Az északi parton is az erdőség nagyobbára a lejtők fel- 

 sőbb részén van, alul szőllők foglalnak helyet. A partvidéken, a 

 lejtőkön a száraz, széljárta területen itt-ott csak kisebb csalit 

 van és egy-két magánosan álló fa, amely közt akad bizonyára 

 a helyi körülmények adta kedvező feltételek közt fejlődött idő- 

 sebb, tekintélyesebb is. 



A déli part vidéke egészen erdőtelén, sőt még a nedves, 

 vizes területein sincs erdőszerű fás növényzet, épp úgy mint az 

 északin. Az ilyen helyeken megtelepülő egeres, ritka és kivéte- 

 les és csak néhány fából áll, pl. Szárszón, Balatonszemesen, 

 Balatonföldváron. A partvidék fás növényzete újabbkori ültetvény, 

 amely az emberi kéz ápolásának segítségével dacol a száraz szél 

 hatásával. Bármennyire érdekes volna is rámutatni, hogy az ülte- 

 tett fák közül melyek bírják legjobban a küzdelmet, mégis mint- 

 hogy ez messze vezetne célomtól, azért csak röviden rámutatok, 

 hogy ezek között a fekete nyárfa, a jegenye nyárfa^ a szilfa, a 

 halvány fa, a nyírfa és a platánfa, a fűzfa, a fenyők, különösen 

 a fekete fenyő a legellenállóbbak. Ezek között vannak olyanok 

 is, amelyek magukra maradva is megmaradtak és magas kort 

 érve el, tekintélyes nagyságra is fejlődtek. 



A szárító szél járta •övön belül az erdőalakulás vagy csak 

 nagyon is hézagos, vagy egészen elmarad. Ilyen területek külö- 

 nösen a parti honiokterületek, a parttól távolabb eső szárazabb 

 lejtők és tetők. Az erdők megmaradásának, illetőleg megtelepü- 



1 I. m. 271. 1. 



