26 MÁGOCSY-DIETZ S. 



ben levő, többé-kevésbé árnyékban álló cserjeszerű példák is 

 igazolnak. 



A hárs- és gyertyánfacsoporttól délkelet felé emelkedik a 

 Hosszú-kopasz hegynek hosszan elnyúló lejtője, mely most a 

 valamikor talán fátlan tetővel együtt szép sűrű elegyes tölgy- 

 erdővel, majd tölgy utáni vágással és legfelül ültetett erdei és 

 fekete fenyőerdővel van sűrűn borítva. Ez utóbbinak már kissé 

 délnyugat felé dűlő lejtője felé a Bobicsó nevű erdőrészben 

 akadtam rá a Cyiisus laburnum ra. Különben az irodalom nem- 

 régiben ^ a régiekkel ^ együtt vitatta azt a kérdést, hogy e faj 

 Dunántúl és így itt a karádi erdőben önként vagy ültetve for- 

 dul elő? Én egy héttörzsű nagy vén anyatőre akadtam, amely 

 már tősarjakból alakult és körülbelül a környező fenyők korával 

 megegyező korú. Ezen anyatörzs környezetében sok kisebb- 

 nagyobb magról nőtt csemete van annak jeléül, hogy magja 

 magától is elvetődik, és pedig sikeresen. Ennek a fajnak itt 

 való előfordulása, tekintve, hogy ültetett erdőben van, inkább 

 azt a benyomást kelti, hogy nem önként nőtt, hanem legalább 

 is önkéntelenül ide telepített egyeddel van dolgunk. Előfordulása 

 tehát quasi spontanea. Itt a xeroíil fenyőerdőben éppen olyan 

 jól tenyészik, mint az erdőszéleken, az állományt jelző nyílások 

 szélén a fehér hárs. 



Blattny T. szíves levélbeli közlése szerint a Cytisus 

 laburnum-nak ezt az előfordulását illetőleg Csik Gyula erdő- 

 mester — a kérdéses erdőterület erdészeti intézője — a követke- 

 zőként vélekedik: „hogy a vidékünkön szórványosan előforduló 

 Cytisus laburnum őseredetileg vadon, vagy talán elvadulás 

 folytán tenyészik, itt a körülményekből határozottan eldönteni 

 nem tudjuk, valószínűen elvadulás folytán fordul elő". Simon- 

 kai-nak is vagy nem volt tudomása erről az előfordulásról, vagy 

 pedig „ültetett"-nek tekintette.^ 



A Hosszú-kopasz hegy délnyugati lejtőjén lefelé haladva 

 juhar és vénic szillel elegyes erdőn át menve eljutunk a kupa- 

 vári völgybe, amely északi irányba Csepely felé nyílik, de nyí- 

 lását védi a száraz szelektől a teleki és szemesi halomcsoport. 

 Ez a magyarázata annak, hogy a völgy még nyár derekán is 

 hűs, párás és hogy a völgyben üde gyepes út két szélén szép 

 bükkerdő terül el, amely azonban a völgy két lejtőjén, de inkább 

 a délnyugatin van elterjedve, sőt ezen egészen a tetőig jut fel 

 és amelyikről már Blattny is megemlékezik.* Vagyis itt is 

 azzal a sajátossággal találkozunk, hogy a bükk foglalja el az 

 alsóbb területeket és felette helyezkedik el a tölgy, amint azt 



^ Jávorka S. : Kisebb megjegyzések és újabb adatok. Bot. Közi. XV. 

 k. 1916. 10. 1. 



* Neilreich D. A. : Aufzahlung der in Ungarn und Slavonien bisher 

 beobachteten Gefasspflanzen. Wien, 1866. 329. 1. 



' Math. és Term. Közi. XXII. k. 1888. 366. 1. 



* A bükk növényföldrajzi méltatása. Erdészeti Kísérletek. 1910. 8. 1. 



