42 



SCHILLER Z8. 



suk ivartalanul, mint a másik két fenntemlített csoportnál. Mert 

 az ezea csoportba tartozó viziboglárkáknak is megvan az a 

 képességük, hogy a levegőben történjék a megporzás és ott érje- 

 nek meg a magvak. Mégis a vízalatti termékenyítés és magérés 

 nagyobb mértékben uralkodik náluk, mint a másik két csoportba 

 tartozó társaiknál. A vázolt életmódhoz való alkalmazkodást a 

 következő berendezések és bflyegek mutatják: 



A virágzati tengelyt itt a szár azon egész része alkotja, 

 amely szorosan a víz színe alatt nyúlik el, ügy hogy az ezen 

 szárrészből kinövő virágkocsányok a vízből kiállnak. Ezeknek a 

 kocsányoknak nem kell megnyúlniok, mert megnyúlásuk nem 

 jelentene a növényre nézve valamely különös előnyt, hisz' a ter- 

 mékenyítés épp oly jól megtörténhetik a víz alatt, mint fölötte. 

 A kocsányok ezért rendszerint rövidek, alig múlják valamivel 

 felül a velük szemben álló levél hosszát és csak a termékenyí- 

 tés megtörténte után görbülnek ívalakúan meg, hogy a termés- 

 kéket kicsirázásuk céljából a vízbe mártsák. 



A virágok kicsinyek, hiszen csalogatóul „kirakat" -ul való 

 kifejlődésük egészen felesleges. Ha a termékenyítés a levegőn 

 történik : annál jobb ; ha nem : akkor sem esik kár. A víz alatt 

 megtermékenyülő virágoknak azonban nincs szükségük a keresz- 

 tezés közvetítőit csalogató berendezésre, mert ha ilyenek a víz 

 alatt tán vannak is, közvetítésük felette bizonytalan. Ezért a 

 legnagyobb erő- és munkapazarlás volna, ha a növény anyagot 

 használna föl egy oly szervnek a légbeli élethez szükséges fel- 

 cicomázására, amely szerv a víz alatt feladatát egyszerűbb for- 

 mában is el tudja végezni. Az alámerülve élő víziboglárkákról 

 bebizonyult, hogy kleisztogám beporzás folyik náluk, tehát a 

 termékenyítés mindenesetre megtörténik. Igaz. hogy oly módon, 

 amely erős utódok keletkezésére és az életük biztonságára nézve 

 nagy veszélyekkel van összekötve. De éppen ezen veszedelmek 

 azok, amelyek a növényben azt az impulzust ébresztik fel, hogy el- 

 kerülje őket és táplálják benne a légbeli termékenyítéshez való 

 alkalmazkodás tendenciáját. 



A porzók kifejlődése is az előbb tárgyalt szempont alá esik: 

 gyengék, oldalt elállók, számuk csekély. 



A kifejtett értelemben vett „vegetatív" víziboglárkák közül 

 Magyarországból eddig a következők ismeretesek : 



A valódi R. paucistamineus T a u s c h rendkívül apró virá- 

 gokkal, amelyek csak kevéssel haladják meg a csésze hosszát; 

 továbbá ezen növénynek a levelek tekintetében (röv'd vagy 

 hosszú, merev vagy puha sallangok) eltérő alakjai; átmeneti és 

 úszólevelekkel bíró formája : a R. Godroni G r e n ; egy alak, 

 amelynek terméskéi fiatalságukban is csupaszok : a R. Drouetii 

 F. S z. ; a csaknem hengeres vackú és óriási számú apró ter- 

 méskét viselő forma : a R. Rionii L a g g. ; végre mindezen vál- 

 tozatok szárazföldi alakjai. 



