46 * SCHILBERSZKY K. 



Ugyancsak amellett szól, hogy e betegség terjedése a mykoplasma- 

 elmélettel nincsen komoly vonatkozásban, miért is növényter- 

 mesztési, illetőleg nemzetgazdasági szempontokból ez utóbbinak 

 gyakorlati jelentősége nincsen. 



Eriksson mykoplasma- elmélete értelmében a gabona 

 feketerozsdáját nem volna lehetséges a Berberis vulgáris tökéle- 

 tes kiirtása által leküzdeni, mivel az elmélet szerint a beteg 

 gabonaszem betegségi csirát (mykoplasma) rejt magában. A Dániá- 

 ban tett tapasztalatok azonban határozottan igazolják, hogy az 

 idevonatkozó törvényes intézkedések életbeléptetése óta, vagyis 

 a borbolya-cserje jelentékeny csökkentése következtében a fekete 

 gabonarozsda kártételének a foka tetemes mértékben alászállott. 

 Ha a mykoplasma-elméletnek lenne is valamikor pozitív módon 

 nyilvánuló hatása, vagyis megszűnik elméletnek lenni, akkor is 

 a mykoplasma viselkedése olyan lényegesen alárendelt szerepet 

 fog vinni a feketerozsda szempontjából, hogy a fokozatosan 

 végrehajtandó Berberis-irtások előrehaladott állapotában a fekete- 

 rozsda kártétele gyauíthatólag annyira fogyatékossá fog válni, 

 hogy a fertőzéseket közvetítő gazdanövény végleges eltűnésével 

 a feketerozsdának az illető országra vonatkozó hatása észlelhető 

 lesz. Ez időszerint nem volna célja annak, hogy az Eriksson- 

 féle tudományos elmélettel a gondosan ellenőrzött gyakorlati 

 tapasztalatokkal szemben küzdjünk, mert az említett biológiai 

 elmélet — bármilyen figyelemreméltó lehet is tudományos szem- 

 pontból — egyelőre távol áll a gyakorlati tevékenységtől. 



Nem tartom lehetetlennek, hogy a feketerozsda akár telelő 

 micéliu mával, akár pedig klimatikai viszonyok miatt folytontartó 

 uredo-képezésével olyan országokban, ahol a telek rendszerint 

 enyhe lefolyásúak (pl. India, Ausztrália), tehát ahol a különböző 

 fűfélék egész esztendőn át tenyésznek, a teleuto-alak, illetőleg 

 az uredospórákat közvetítő Berberis vulgáris hiányában is elter- 

 jedhet. Viszont azonban a sarkvidékekhez közeli gabonatermő 

 országokban, ahol többé-kevésbé hosszú és fagyos telek ural- 

 kodnak, e gombának a folytonosságot megkívántató kifejlődésé- 

 hez a Berberis vidgaris-ra. szükség van. Az edd'gi tapasztalatok 

 szerint a feketerozsda uredo-alakja az északeurópai országokban 

 nem képes sem uredospórákban, sem pedig micéliumában a telet 

 élő állapotban eltölteni ; kétségtelenül bizonyos az is, hogy a 

 teleutospórák a gabonaféléken a feketerozsdát közvetlenül nem 

 képesek előidézni. ^ Ezzel szoros összefüggésben nagyon termé- 

 szetesnek vehető az a felfogás, hogy pl. Közép-Európában, ahol 

 — kiváltképpen Alföldünk nagy síkságán — a kontinentális 

 viszonyok folytán a meteorológiai állapotok rendkívül változéko- 

 nyak és szélsőségesek, e gombának a fejlődési viszonyai egé- 

 szen más megítélés alá esnek. Vannak nálunk — bár ritkábban 



1 Lagstiftningen mot berberisbnsken med sárskild hansyn till fra- 

 gans nuvarande lage i vart land ; Tidskrift för landtman, 1916. Lund. 



